Steven Patrick Morrissey
22. mai 1959[1]
![Rediger på Wikidata](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8a/OOjs_UI_icon_edit-ltr-progressive.svg/10px-OOjs_UI_icon_edit-ltr-progressive.svg.png)
Davyhulme[2]
![Rediger på Wikidata](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8a/OOjs_UI_icon_edit-ltr-progressive.svg/10px-OOjs_UI_icon_edit-ltr-progressive.svg.png)
Steven Patrick Morrissey (født 22. mai 1959 i Manchester, England) var vokalist i det britiske bandet The Smiths, og har etter oppløsningen av bandet gitt ut en rekke album under navnet Morrissey.
Historie
The Smiths blir sett på som et av de viktigste bandene i 1980-årenes post-punk-æra.[av hvem?] Morrisseys lyriske komposisjoner blandet med gitarist Johnny Marrs musikk solgte mange album. Bandet gjorde suksess i Storbritannia, Irland og Australia og ble et kultband i USA, hvor de ble spilt mye på såkalt collegeradio. Bandet ble oppløst på grunn av en konflikt mellom Morrissey og Marr.[trenger referanse]
Etter bruddet ga Morrissey ut en del suksessfulle soloalbum. Han ble i 1990-årene anklaget for rasisme, på bakgrunn av sanger som «Bengali In Platforms» og «National Front Disco».[trenger referanse] Dessuten var han ubetenksom med bruken av det britiske flagget under den første gjenforeningskonserten til Madness i Finsbury Park. Et førstesideoppslag i musikkavisa NME førte til at han nektet å snakke med bladet på mange år.
Morrissey led lenge av at han ble sett på som en outsider i musikkindustrien, fordi han var uinteressert i kompromisser og plateselskapers markedsføringsprinsipper. Selv med en stor fanskare hadde albumene hans fra 1996 og utover problemer med å nå det store publikum, og mellom 1999 og 2003 hadde han ikke platekontrakt.
Comeback
Etter å vært ute av rampelyset i flere år, spilte Morrissey inn et nytt album, som ble sluppet på Attack Records (en underlabel av Sanctuary Records). Attack Records var et gammelt reggae-plateselskap fra 1970-årene, som ble gitt til Morrissey som en del av den nye platekontrakten. Det nye albumet fikk tittelen You Are the Quarry og ble sluppet 17. mai 2004. Albumet ble mottatt med gode kritikker. Singelen «Irish Blood, English Heart» kom på tredjeplass på den britiske singellista, noe som er den høyeste plasseringen i karrieren hans som soloartist og vokalist i The Smiths.[trenger referanse] Med utgivelsen av singelen «I Have Forgiven Jesus» i desember 2004 ble Morrissey den eneste artisten som fikk fire låter inn på den britiske singellista det året.[trenger referanse]
3. april 2006 ble albumet Ringleader of the Tormentors sluppet. Plata fikk gode kritikker og debuterte på 2.-plass på VG-lista. Tre år senere kom hans foreløpig siste album Years of Refusal.
Morrissey er selverklært dyrevernaktivist og en prinsippfast vegetarianer, noe som bl.a. har gitt utslag i at han med The Smiths gav ut albumet Meat is Murder og som soloartist boikotter å spille i Canada som en protest mot landets årlige selfangst.
Konserter i Norge
Morrissey har spilt åtte ganger i Norge.
- Første gang var 2. desember 1997 på Rockefeller i Oslo. Konserten var en del av hans Maladjusted-turné.
- Andre gang var 5. juli 2004 under Quart-festivalen i Kristiansand. Konserten var en del av hans You Are the Quarry-turné og festivalen ble på grunn av bookingen av Morrissey utvidet med en ekstra dag.
- Tredje gang var 6. april 2006 på Sentrum Scene i Oslo. Konserten var en del av hans Ringleader of the Tormentors-turné.
- Fjerde gang var 10. august 2006 under Øyafestivalen i Oslo.
- Femte gang var 20. juni 2009 på Sentrum Scene i Oslo. Konserten var en del av hans Years of Refusal-turné. Bandet gikk av scenen og konserten ble midlertidig stanset grunnet et ølglass kastet mot Morrissey.[3]
- Sjette gang Morrissey sang i Norge var under Nobels fredspris-konsert den 11. desember 2013.
- Syvende gang Morrissey spilte i Norge var 6. august 2016 i Grieghallen i Bergen.
- Åttende gang Morrissey spilte i Norge var 8. august 2016 i Stavanger konserthus i Stavanger.
Diskografi
Studioalbum
- Viva Hate (mars 1988)
- Kill Uncle (mars 1991)
- Your Arsenal (juli 1992)
- Vauxhall and I (mars 1994)
- Southpaw Grammar (september 1995)
- Maladjusted (august 1997)
- You Are the Quarry (mai 2004)
- Ringleader of the Tormentors (april 2006)
- Years of Refusal (februar 2009)
- World Peace Is None Your Business 2014
- Low in High School (2017)
- California Sun (2019)
- I Am Not a Dog on a Chain (2020)
- Bonfire of Teenagers (2021)
Samlealbum
- Bona Drag (november 1990)
- World of Morrissey (februar 1995)
- Suedehead: The Best of Morrissey (september 1997)
- My Early Burglary Years (september 1998)
- The Best of Morrissey (november 2001)
- Greatest Hits (februar 2008)
- Swords (oktober 2009)
- Very Best of Morrissey (april 2011)
Livealbum
- Beethoven Was Deaf (mai 1993)
- Live at Earls Court (mars 2005)
Bøker
- List of the Lost, 2015 (roman)[4]
Referanser
- ^ Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ Gemeinsame Normdatei, besøkt 11. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ «Rasende Morrissey forlot scenen i Oslo». VG. 21.06.2009.
- ^ Cumming, Ed (4. oktober 2015). «List of the Lost by Morrissey review – the publishers should be ashamed of themselves». The Observer (engelsk). ISSN 0029-7712. Besøkt 25. juni 2020.
Eksterne lenker
- (en) Offisiell blogg
- (en) Morrissey – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Morrissey – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Morrissey på Internet Movie Database
- (en) Morrissey hos The Movie Database
- (en) Morrissey på Apple Music
- (en) Morrissey på Discogs
- (en) Morrissey på Discogs
- (en) Morrissey på MusicBrainz
- (en) Morrissey på Spotify
- (en) Morrissey på Songkick
- (en) Morrissey på Last.fm
- (en) Morrissey på AllMusic
- (en) Morrissey på AllMusic
- Morrissey på Facebook
- Morrissey på Instagram
- Morrissey på Myspace
- Morrissey på YouTube
- Morrissey på X (tidligere Twitter)
- v
- d
- r
konsertalbum
Singles · The Very Best of The Smiths · The Sound of The Smiths