Tara-brosjen
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/dd/Ireland_2010_etc_029_%282%29.jpg/250px-Ireland_2010_etc_029_%282%29.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/11/Wakeman_Tara_Brooch.png/250px-Wakeman_Tara_Brooch.png)
Tara-brosjen er betraktet som en av de viktigste bevarte gjenstander fra tidlig kristen tid av irsk øykunst, og er utstilt på Irlands nasjonale museum i Dublin.[1]
Brosjen ble skapt en gang rundt år 700, i overkant 18 cm lang, er komponert hovedsakelig av sølvforgylling og er prydet med intrikate abstrakte dekorasjoner, stundom kalt «irsk flettverk», både foran og bak. Kulene består av bilder av over tyve ulvehoder og dragfjes.
Formgivingen, håndverkerens teknikk, innbefattet det fine ornamentarbeidet og innleggene av gull, sølv, kobber, rav og glass er av meget høy kvalitet og vitner om det høye nivået til Irlands gullsmeder på 600-tallet. Brosjen er gjort i en ufullstendig sirkel, noe som viser at den ikke var ment for å holde på klærne, men kun hadde dekorativ effekt. Som mange andre brosjer fra perioden inneholder den hverken kristne eller hedenske motiver, og ble gjort for velstående person, ganske sikkert av hankjønn, som ønsket personlig uttrykk av status. Tara-brosjen er sannsynligvis den mest spektakulære og en av de best bevarte av flere dusin kostbare brosjer som er funnet på De britiske øyer, hovedsakelig i Irland. Selv om alle har likheter i stil er hver og en fullstendig forskjellig i detaljene. Kostbart metall er benyttet, men kun halvedelsteiner.
Selv om brosjen er navngitt etter Tara Tara-åsen, setet for Irlands mytologiske overkonger, har Tara-brosjen faktisk ingen kjent forbindelse med hverken Tara eller overkongene. Brosjen ble funnet i august 1850 på stranden av Bettystown i nærheten av Laytown i grevskapet Meath. Finneren, en bondekvinne (eller hennes to sønner), hevdet å ha funnet den i en boks som gravd ned i sanden, men mange mener at det faktisk ble funnet på innlandet og at påstanden om stranden var kun en unnskyldning for å unngå juridiske komplikasjoner med eieren av det reelle området. Smykket ble deretter solgt til en antikvitetshandler som innså dens verdi og kalte den for «Tara-brosjen» for å gjøre smykket mer attraktivt.[2]
Referanser
- ^ «Tara Brooch». Arkivert fra originalen 20. juli 2010. Besøkt 4. juni 2008.
- ^ Redegjørelsen av brosjens opprinnelse og oppdagelse varierer, se Exhibition image and decription; også Lynch, Michelle: «Delicate Irish Treasure» i NOW magazine, 25.-31. januar 2007, V. 26 N. 21, og Orpen, Elizabeth: «The Tara Brooch and the Shrine of St. Patrick's Bell» Arkivert 23. mai 2008 hos Wayback Machine. i Stories about Famous Stones
Eksterne lenker
- Utstillingsbilde og beskrivelse
Portal: Kunst