Thomas Erpingham
Thomas Erpingham | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 1357[1][2][3][4]![]() Norfolk (Kongeriket England) | ||
Død | 27. juni 1428[1][2][3][4]![]() Norwich (Kongeriket England) | ||
Beskjeftigelse | Militært personell ![]() | ||
Embete | |||
Nasjonalitet | Kongeriket England | ||
Utmerkelser | Hosebåndsridder | ||
Våpenskjold | |||
![]() | |||
Thomas Erpingham på Commons |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b1/Erpingham_Gate%2C_detail_-_geograph.org.uk_-_766122.jpg/250px-Erpingham_Gate%2C_detail_-_geograph.org.uk_-_766122.jpg)
Thomas Erpingham (født 1357, død 1428) var en engelsk ridder som særlig er kjent ved at han hadde kommandoen over de engelske langbueskytterne under slaget ved Agincourt i 1415.[5][6]
Han er udødeliggjort gjennom William Shakespeares skuespill Kong Henrik V, men det er særlig gjennom hans lange og lojale tjeneste til John av Gaunt, Henrik IV og Henrik V at hans bidrag til å etablere Huset Lancaster på den engelske tronen at hans historiske bidrag primært ligger.
Men det er hans lange og lojale tjeneste for John av Gaunt, Henrik IV og Henrik V som la grunnlaget for etableringen av Huset Lancaster på den engelske tronen som er hans viktigste historiske bedrag. hans militær karriere strakk seg over nesten 50 år, og brakte ham til Frankrike under hundreårskrigen, til Spania, til Skottland mot skottene, til Preussen med kamper mot Den tyske orden, og til Det hellige land. Han startet karrieren med å tjenestegjøre i Aquitaine under hertugen av Aquitaine, Edward, den svarte prinsen i 1368, og endte med hans innsats under slaget ved Agincourt i 1415.
Etter å ha kjempet med Henrik IV i Preussen i 1392, fulgte han Henrik IV på en reise gjennom Europa til Jerusalem. På denne reisen fikk han i Italia tak i stoffet til messehagelen[7] som nå er utstilt i Victoria and Albert Museum.
I 1399 ble han utnevnt til Lord Chamberlain.[6] Etter at han ble tildelt Hosebåndsordenen og senere medlem av Det kongelige råd, har Lord Chamberlain har alltid hatt adelig rang. Samme år ble han utnevnt til Lord Warden of the Cinque Ports, et verv han innehadde i de følgende ti årene.
Selv om han mest er kjent for sin militære innsats, deltok han også i tidens debatt, og støttet John Wyclifs reformarbeid av Bibelen.
Han var en stor bidragsyter til byen Norwich og fikk bygget en inngang som bærer hans navn inn til byens katedral fra til tilhørende bygningene.[8] Han ligger begravet på nordsiden av katedralens kor.
Referanser
- ^ a b Gemeinsame Normdatei, GND-ID 123313708, besøkt 16. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Faceted Application of Subject Terminology, FAST-ID 437986, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Find a Grave, Find a Grave-ID 37605539, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6552qb1, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Curry, Anne (red): Agincourt 1415, Anne Curry: kapittel 4: «Sir Thomas Erpingham», Stroud: Tempus, 2000, ISBN 0752417800.
- ^ a b Walker, Simon: Erpingham, Sir Thomas (c.1355–1428). Oxford Dictionary of National Biography, januar 2008, Oxford University Press
- ^ Gilly Wraight: «The Erpingham Chasuble» i Curry, op.cit, sidene 104-110
- ^ Tony Simms: «The Erpingham Gate» i Curry, op.cit, sidene 91-66
Forgjenger | Lord Warden of the Cinque Ports 1399–1409 | Etterfølger |