Vatroslav Jagić
Vatroslav Jagić | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 6. juli 1838[1][2][3][4]![]() Varaždin[5][6] | ||
Død | 5. aug. 1923[1][2][3][7]![]() Wien (Østerrike)[8][6] | ||
Beskjeftigelse | Lingvist, pedagog, skribent, universitetslærer, klassisk filolog, filolog, slavist ![]() | ||
Embete |
| ||
Utdannet ved | Universitetet i Wien[5] | ||
Doktorgrads- veileder | Franz Miklosich | ||
Barn | Nikolaus von Jagić | ||
Nasjonalitet | Keiserdømmet Østerrike Kroatia[6] Østerrike[6] Det russiske keiserdømmet[9][6] | ||
Gravlagt | Varaždin City Cemetery[10] | ||
Medlem av | 7 oppføringer Serbias vitenskaps- og kunstakademi Serbian Learned Society Vitenskapsakademiet i St. Petersburg Det ungarske vitenskapsakademiet Det russiske vitenskapsakademi Kroatisk akademi for vitenskap og kunst Det prøyssiske vitenskapsakademiet | ||
Utmerkelser | Pour le Mérite for vitenskap og kunst Bayerischer Maximiliansorden für Wissenschaft und Kunst (1908) | ||
Vatroslav Jagić på Commons |
Vatroslav Jagić (født 6. juli 1838 i Varaždin, dengang i Østerrike-Ungarn, nå i Kroatia, død 5. august 1923 i Wien) var en kroatisk språkforsker. Han regnes som en av de betydeligste slavistene i andre halvdel av 1800-tallet og som en av de siste som kunne ha oversikt over hele fagfeltet.
Liv
Jagić avsluttet gymnaset i Zagreb og studerte deretter klassisk filologi og slavistikk under Franz Miklosich i Wien. Fra 1860 til 1870 var han gymnaslærer i Zagreb. I 1871 dro han ut på en vitenskapelig reise gjennom Tyskland og Russland, og overtok i 1872 en lærestol i sammenlignende språkforskning ved universitetet i Odessa. I 1874 ble han professor i slaviske språk ved Universitetet i Berlin, og i 1880 mottok han et professorat i St. Petersburg. I 1886 etterfulgte han sin lærer Franz Miklosich som professor i slavisk filologi ved Universitetet i Wien.
Arbeid
Jagić offentliggjorde en rekke arbeider på forskjellige områder av slavistikken, for eksempel kroatisk språkhistorie. Han var også opptatt av vitenskapshistorie og utga brevvekslingen mellom Jernej Kopitar og Josef Dobrovský. I 1871 grunnla han fagtidsskriftet Archiv für slavische Philologie i Berlin, og var tidsskriftets redaktør gjennom 45 år. Han var også virksom som utgiver av gammelkirkeslaviske håndskrifter som Codex Zographensis og Codex Marianus.
Jagić sto i mange år i brevveksling med den norske slavisten Olaf Broch.
Referanser
- ^ a b Gemeinsame Normdatei, besøkt 3. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Archive of Fine Arts, cs.isabart.org, abART person-ID 126064, besøkt 1. april 2021[Hentet fra Wikidata]
- ^ Hrvatska enciklopedija, Hrvatska enciklopedija-ID 28503[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Q20727634[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c d e Det tyske nasjonalbibliotekets katalog, GND-ID 118711458, besøkt 9. januar 2024[Hentet fra Wikidata]
- ^ Proleksis Encyclopedia, Proleksis enciklopedija-ID 20698[Hentet fra Wikidata]
- ^ Gemeinsame Normdatei, besøkt 31. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ Q87326171[Hentet fra Wikidata]
- ^ parkovi.eu, besøkt 18. januar 2023[Hentet fra Wikidata]
Eksterne lenker
- (no) Publikasjoner av Vatroslav Jagić i BIBSYS