Biușa, Sălaj
Biușa | |
Bősháza | |
— sat — | |
![]() ![]() Biușa Biușa (România) | |
Coordonate: 47°25′23″N 23°14′42″E ({{PAGENAME}}) / 47.42306°N 23.24500°E | |
---|---|
Țară | ![]() |
Județ | ![]() |
Comună | ![]() |
SIRUTA | 140271 |
Atestare documentară | 1387 |
Altitudine[2] | 209 m.d.m. |
Populație (2021) | |
- Total | 431 locuitori |
Fus orar | EET (+2) |
- Ora de vară (DST) | EEST (+3) |
Cod poștal | 457037 |
Prefix telefonic | +40 x60[1] |
Prezență online | |
GeoNames ![]() | |
Modifică date / text ![]() |
Biușa (în maghiară: Bősháza) este un sat în comuna Benesat din județul Sălaj, Transilvania, România.
Istorie
Prima mențiune documentară a localității Biușa este în anul 1387 când această localitate este menționată ca localitate maghiară „villae hungaricalis” aparținând cetății Cheud din Comitatul Solnoc-Dăbâca.
La 1388 localitatea este menționată sub numele Beushaza, numele ei evoluând în diferite perioade ale istoriei după cum urmează: 1388 -Beushaza, 1423 - Beoshaza, 1433 - Bewshaza, 1450- Bwshaza, 1487 - Beushaza, 1549 - Beősshaza, 1580 - Beoshaza, 1733 - Biusza, 1750 - Bőlcshaza, 1850 - Bőshaza-Binzse, 1854 - Bőshaza-Binje.
Cea mai utilizată denumire este Bősháza, denumire care provine de la ungurul "Böős", cel care a fost fondatorul localității. Sermnificația numelui Böős este „șeful națiunii”, probabil a satului. Acest lucru este explicabil deoarece, însăși autoritățile timpului numeau satele după numele întemeietorului sau stăpânului, din anumite interese social-economice: asigurarea dărilor prin întemeietor sau stăpân, întrucât satul devenea prin aceasta „persoană juridică”. În sat s-au așezat și câțiva bogomili veniți din sudul Dunării, care până la urmă au trecut la ortodoxie. Mărturie sunt crucile inelate de lângă cimitirul ortodox.
Note
Bibliografie
- Petri Mór, Szilágy varmegye monographiája, vol III, Budapesta, 1902, p.163.
- Ștefan Pascu, Voievodatul Transilvaniei, vol.II, Ed. Dacia, Cluj-Napoca, 1979, p. 458.
- Coriolan Suciu, Dicționar istoric al localităților din Transilvania, vol I (A-N), Ed. Academiei R.S.R., București, 1967, p.81.
- Ibidem, p 82.
- Ibidem, p. 100.
- Szilagyagi magyarok,Kriterion kőnyvkiadar, Bukarest-Kolozvar, p. 348.
- Ștefan Pascu, Op. cit, p.476.
|