Brigăzile Ezzedin Al-Qassam
Brigăzile Ezzedin Al-Qassam arabă كتائب الشهيد عز الدين القسام | |
Participant în Conflictul israeliano-palestinian | |
![]() Emblema Brigăzilor Ezzedin Al-Qassam | |
Activ | 1993–prezent |
---|---|
Război | Conflictul israeliano-palestinian |
Ideologie | Autodeterminare palestiniană, islamism sunit,[1] fundamentalism islamic,[2] naționalism palestinian |
Lideri | Mohammed Deif Marwan Issa |
Cartiere generale | Fâșia Gaza |
Arii de operațiuni | ![]() ![]() |
Efective | 40.000–50.000[3][4] |
Parte a | ![]() |
Oponenți | ![]()
![]() |
Bătălii/războaie | Atentate sinucigașe: Nodul rutier Mehola Restaurantul Sbarro Restaurantul Matza Autobuz în nodul rutier Patt Autobuz în Kiryat Menachem |
Modifică date / text ![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2a/Izz_ad-Din_al-Qassam.jpg/170px-Izz_ad-Din_al-Qassam.jpg)
Brigăzile Ezzedin Al-Qassam, ortografiat și Ezzedeen Al-Qassam[6][7], Izzedine al-Qassam[8], Izz al-Din al-Qassam[7] sau Izz ad-Din al-Qassam (în arabă كتائب الشهيد عز الدين القسام; numite după Ezzedin Al-Qassam, prescurtate uneori Brigăzile Al-Qassam) sunt aripa militară a organizației palestiniene Hamas.
Creată la jumătatea anului 1991,[6] gruparea s-a concentrat la acea vreme pe blocarea negocierilor privind Acordurile de la Oslo.[9][10] Între 1994 și 2000, Brigăzile Ezzedin Al-Qassam au întreprins mai multe atacuri împotriva israelienilor.
La începutul celei de-a doua Intifada, gruparea a devenit ținta principală a Israelului. Tăria organizației și abilitatea ei de a executa atacuri complexe și letale au surprins mulți observatori. Brigăzile Ezzedin Al-Qassam au operat câteva celule în Cisiordania, dar majoritatea au fost distruse în 2004 ca urmare a numeroaselor operațiuni ale armatei israeliene în regiune.[necesită citare] În contrast, Hamas a păstrat o prezență puternică în Fâșia Gaza, considerată în general cartierul său general. Liderul actual al grupării este Mohammed Deif[8], iar adjunctul său Marwan Issa[11].
Brigăzile Ezzedin Al-Qassam sunt considerate organizație teroristă de către Israel[12], Uniunea Europeană[13][14], Statele Unite[15], Australia[7], Noua Zeelandă[16], Regatul Unit[13][17] și Egipt[18].
Nume
Gruparea este denumită după Ezzedin Al-Qassam, un predicator musulman din Mandatul Palestinei. În 1930, al-Qassam a înființat și organizat Mâna Neagră, o organizație militantă anti-sionistă și anti-britanică.[19]
În limba arabă „Ezz” înseamnă sprijin, aderență sau mândrie, în timp ce „Din” („Deen”) înseamnă religie.[6]
Scopuri
Conform paginii sale web oficiale, gruparea intenționează:[6]
„Să contribuie la efortul de eliberare a Palestinei și de repunere în drepturi a poporului palestinian pe baza învățăturilor islamice sacre ale Sfântului Coran, sunei (tradițiilor) Profetului Mahomed (pacea și binecuvântarea lui Allah fie cu el) și tradițiilor conducătorilor și învățaților musulmani cunoscuți pentru evlavia și dedicarea lor.”
Pentru a atinge acest scop, Brigăzile Ezzedin Al-Qassam susțin că luptă să:[6]
- „evoce spiritul Jihadului (rezistenței) printre palestinieni, arabi și musulmani;”
- „îi apere pe palestinieni și pământul lor împotriva ocupației sioniste și a agresiunii sale;”
- „îi elibereze pe palestinieni și pământul uzurpat de forțele sioniste de ocupație și de coloniști.”
Organizare și structură
Brigăzile Ezzedin Al-Qassam sunt o parte integrală a Hamas. Deși se subordonează scopurilor politice mai largi și obiectivelor ideologice ale Hamas, gruparea dispune totuși de un nivel semnificativ de independență în luarea deciziilor.[20] În 1997, experții în științe politice Ilana Kass și Bard O'Neill au descris relația Hamas cu Brigăzile Ezzedin Al-Qassam ca amintind de relația Sinn Féin cu aripa militară a Armatei Republicane Irlandeze (IRA) și au citat un oficial important al Hamas: „Brigăzile Ezzedin Al-Qassam sunt o aripă militară separată, cu conducere proprie care nu primește ordine [de la Hamas] și nu ne anunță în avans care sunt planurile ei”.[21] Continuând asemănarea cu IRA, Kass și O'Neill au tras concluzia că separarea aripilor politică și militară îi protejează pe liderii politici ai Hamas de responsabilitatea pentru terorism, în timp ce negarea plauzibilă creată de această situație face din Hamas un reprezentant acceptabil pentru negocierile de pace, așa cum s-a întâmplat cu liderul Sinn Féin, Gerry Adams.[22]
Identitățile și poziția ierarhică a militanților în interiorul organizației rămân adesea secrete până la moartea lor; chiar și când luptă împotriva incursiunilor israeliene, toți militanții poartă o cagulă neagră caracteristică, de care e atașată banderola verde a grupării. Brigăzile Ezzedin Al-Qassam folosesc un model de celule independente și chiar și membrii importanți ai grupării sunt de multe ori în necunoștință de cauză față de activitatea altor celule. Acest lucru permite grupării să se poată regenera relativ ușor după moartea unor membri. În timpul Intifadei al-Aqsa, liderii grupării au fost ținta a numeroase bombardamente aeriene israeliene, care au ucis mulți militanți, inclusiv pe Salah Shahade și Adnan al-Ghoul. Conducătorul actual al Brigăzilor, Mohammed Deif, se află în continuare în libertate și se crede că a supraviețuit la cel puțin cinci tentative de asasinat.[23]
Note
- ^ * "Understanding Islamism" Arhivat în , la Wayback Machine., Cris is Group Middle East/North Africa Report N°37, 2 martie 2005
- "The New Hamas: Between Resistance and Participation". Middle East Report. Graham Usher, 21 august 2005
- „Hamas leader condemns Islamist charity blacklist”. Reuters. . Accesat în .
- Hider, James (). „Islamist leader hints at Hamas pull-out from Gaza”. The Times. London. Accesat în .
- „Council on Foreign Relations”. Council on Foreign Relations. Arhivat din original la . Accesat în .
- ^
- Islamic fundamentalism in the West Bank and Gaza: Muslim Brotherhood and Islamic Jihad, by Ziyād Abū 'Amr, Indiana University Press, 1994, pp. 66–72
- Anti-Semitic Motifs in the Ideology of Hizballah and Hamas, Esther Webman, Project for the Study of Anti-Semitism, 1994. ISBN: 978-965-222-592-4
- ^ „The HAMAS Terror Organization - 2007 update”. mfa.gov.il. Ministerul Israelian al Afacerilor Externe. . Accesat în .
- ^ Omer, Mohammed. „Hamas growing in military stature, say analysts”. Middle East Eye. Accesat în .
- ^ „Hamas arrests Salafists”. AFP. Accesat în .
- ^ a b c d e „Ezzedeen Al-Qassam Brigades - About us”. Pagina web oficială a Brigăzilor Ezzedin Al-Qassam. Arhivat din original la . Accesat în .
- ^ a b c „Hamas' Izz al-Din al-Qassam Brigades”. Australian National Security. Arhivat din original la . Accesat în .
- ^ a b „Terrorist Designations of Yahya Sinwar, Rawhi Mushtaha, and Muhammed Deif”. Departamentul de Stat al SUA. . Accesat în .
- ^ Cleveland, William L. (). A history of the modern Middle East. Westview Press. p. 494. ISBN 978-0-8133-3489-9.
- ^ „The Challenge of Hamas to Fatah”. The Middle East Quarterly. .
- ^ „Hamas leaders in Cairo to talk Gaza crisis, possible deal with Israel”. ynetnews.com. . Accesat în .
- ^ „Hamas' Military Wing”. Armata Israeliană. Accesat în .
- ^ a b „COUNCIL DECISION (CFSP) 2017/1426 of 4 august 2017”. Eur-Lex (Jurnalul oficial al Uniunii Europene). . Accesat în .
- ^ „COUNCIL COMMON POSITION 2009/468/CFSP of 15 June 2009”. Eur-Lex (Jurnalul oficial al Uniunii Europene). . Accesat în .
- ^ „Country Reports on Terrorism 2004” (PDF). U.S. State Department. aprilie 2005. Accesat în .
- ^ „Lists associated with Resolution 1373”. New Zealand Police. . Accesat în .
- ^ „Archived copy”. Arhivat din original la . Accesat în .
- ^ Georgy, Michael (). „Egyptian court bans Hamas' armed wing, lists as terrorist organisation”. Reuters. Accesat în .
- ^ Segev, Tom (). One Palestine, Complete. Metropolitan Books. pp. 360–362. ISBN 0-8050-4848-0.
- ^ „Hamas's Izz al-Din al-Qassam Brigades - Leadership and Membership” (PDF). Camera Reprezentanților a Parlamentului Australiei. . Accesat în .
- ^ The Deadly Embrace: The Impact of Israeli and Palestinian Rejectionism on the Peace Process University Press of America, Ilana Kass & Bard E. O'Neill, 1997, p. 267
- ^ Kass & O'Neill Pg 268
- ^ „Profile: Hamas commander Mohammed Deif”. BBC News. . Accesat în .
Legături externe
- Pagina web oficială Arhivat în , la Wayback Machine.