Izvorul femeilor
Izvorul femeilor | |
La source des femmes | |
![]() Afișul filmului | |
Titlu original | La Source des femmes |
---|---|
Gen | Comedie, dramă |
Regizor | Radu Mihăileanu |
Scenarist | Radu Mihăileanu Alain-Michel Blanc |
Director de imagine | Glynn Speeckaert |
Montaj | Ludo Troch |
Muzica | Armand Amar |
Costume | Viorica Petrovici |
Casting | Adil Abdelwahab Gigi Akoka Salah Benchegra Saad Fekhari |
Distribuție | Leïla Bekhti Hafsia Herzi |
Premiera | 2 noiembrie 2011 |
Premiera în România | 30 martie 2012 |
Premiera în Republica Moldova | 21 mai 2011 (Cannes) |
Durata | 124 minute |
Țara | Franța |
Locul acțiunii | Maroc ![]() |
Limba originală | Arabă |
Disponibil în română | subtitrat |
Nominalizări | César pentru cea mai bună actriță (Leila Bekhti[*], ) ![]() |
Buget | 7.99 million € |
Prezență online | |
Pagina Cinemagia | |
Modifică date / text ![]() |
Izvorul femeilor (franceză La source des femmes) este o comedie franțuzească în regia lui Radu Mihăileanu cu Leïla Bekhti și Hafsia Herzi în rolurile principale.
Sumar
Distribuție
- Leïla Bekhti - Leila
- Hafsia Herzi - Loubna / Esmeralda
- Biyouna
- Sabrina Ouazani - Rachida
- Saleh Bakri - Sami
- Hiam Abbass - Fatima
- Mohamed Majd - Hussein
- Amal Atrach - Hasna
- Malek Akhmiss - Soufiane
- Karim Leklou - Karim
- Zinedine Soualem
- Saad Tsouli - Mohamed
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2b/La_source_des_femmes_Cannes_2011.jpg/400px-La_source_des_femmes_Cannes_2011.jpg)
Recepție
Filmul a debutat la Festivalul Internațional de Film de la Cannes pe 20 mai 2011, unde Radu Mihăileanu a fost nominalizat la Palme d'Or.[1] Filmul a obținut un scor de 6.7 pe IMDb și alte două nominalizări la premiile César la categoriile Cea mai bună actriță pentru Leïla Bekhti și Cele mai bune costume pentru Viorica Petrovici.[2]
În România, acesta deține un scor de 6,7 pe Cinemagia. Criticul Adevărul Doinel Tronaru a comentat asupra lipsei de originalitate „niciuna din sugestiile pe care regizorul și le oferă nefiind exploatată.[...] Întotdeauna, nu e nimic mai mult decât ce se vede pe ecran. Adică, o serie de clișee despre Orientul Apropiat și Mijlociu, cu femei care cântă un fel de hip-hop arăbesc, îmbrăcate în costume gen Fondul Plastic.”[3]
Referințe
Legături externe
|