Manuil Mihail Olsavszky
Manuel Mihail Olsavszky | |
![]() | |
Date personale | |
---|---|
Născut | 1700 ![]() Oľšavica, Prešovský kraj, Slovacia ![]() |
Decedat | (67 de ani) ![]() Mukaceve, Transcarpatia, Ucraina ![]() |
Religie | Biserica Catolică[1] ![]() |
Ocupație | preot catolic[*] episcop catolic[*] ![]() |
Funcția episcopală | |
Sediul | Muncaci |
Titlul | Vicar Apostolic din Muncaci al Rutenilor |
Perioada | 5 septembrie 1743 - 5 noiembrie 1767 |
Predecesor | Havryil Blazhovskyi |
Succesor | Ivan Bradach |
Cariera religioasă | |
Hirotonire episcopală | 9 decembrie 1743 |
Episcop consacrator | Inocențiu Micu-Klein |
Alte funcții | Episcop titular de Rhosus |
Modifică date / text ![]() |
Manuel Mihail Olsavszky, OSBM, (născut ca Michal Židik; în ucraineană: Мануїл Михайло Ольшавський / Manuil Myhaylo Olșavskyi, în ruteană: Михаил Мануіл Ольшавськый / Mihail Manuil Olșavskîi, în maghiară: Manó Mihály Olsavszky, în slovacă: Manuel Michal Židik, prin anul 1700 (după alte surse, în anul, nesigur, 1697[2]), în Oľšavica, azi în districtul Levoča din regiunea Prešov, din Slovacia, a fost un episcop greco-catolic al Vicariatului Apostolic din Muncaci al Rutenilor, din 17 noiembrie 1743 până la moartea sa survenită în 1767.
Viața
Mihail Olsavszky s-a născut prin anul 1700 în satul Oľšavica, de la care și-a luat numele de familie (care inițial era Židik). A studiat filosofia la Košice și apoi la colegiul iezuit din Trnava.[3] La sfârșitul studiilor, a fost hirotonit preot secular în 1725 și repartizat în Episcopia de Muncaci, unde mai târziu a devenit vicar al eparhilor (episcopilor) Stefan Olsavszky (care era fratele său mai mare) și Havryil Blazhovszky.
La moartea predecesorului său, a fost numit la 8 februarie 1743 ca vicar general de către episcopul latin de Eger:[4] de fapt, în acel moment, în urma Unirii de la Ujhorod (1647), episcopul de Muncaci era în mod oficial un vicar apostolic al Diecezei de Eger.[5] În câteva luni, a fost ales în funcție de către cler, desemnat de împărăteasa Maria Terezia și astfel a fost confirmat de papa Benedict al XIV-lea la 5 septembrie 1743.[2] A primit scaunul titular episcopal de Rhosus / Rhosos (cetate în Cilicia)[6] și a fost consacrat episcop, la 9 decembrie 1743[7] de către episcopul Făgărașului, Inocențiu Micu-Klein[8], la Biserica greco-catolică din Máriapócs.[6] La scurt timp după consacrare, Mihail Olsavszky a intrat în Ordinul Sfântul Vasile cel Mare și și-a luat numele religios de Manuel.[3]
La 20 octombrie 1745 Manuel Olshavsky a fost solicitat de împărăteasa Maria Terezia să întreprindă o vizită pastorală în Transilvania, care la vremea aceea era fără episcop bizantin din cauza exilului lui Micu-Klein.[9] Vizita pastorală în Transilvania s-a desfășurat în iarna 1745 / 1746 până în primăvara anului 1746.[6]
Episcopul Manuil Mihail Olsavszky l-a hirotonit episcop de Blaj pe Petru Pavel Aron, la 1 septembrie 1752, la Biserica greco-catolică din Máriapócs.[2]
În 1756 a terminat și a sfințit sanctuarul de la Máriapócs, care fusese început de predecesorul său, Gennadius Bizanczy. Pentru slujirea sanctuarului, a construit o mănăstire și a repartizat-o călugărilor bazilitani. De asemenea, a construit școli în Muncaciu și Máriapócs pentru instruirea clerului și a reușit să obțină finanțarea necesară. În timp ce predecesorii săi din Muncaciu locuiau în Mănăstirea Sfântul Nicolae, la cererea călugărilor, a construit o reședință episcopală în oraș.[4]
În 1764 a construit, din banii săi, o școală de teologie și una pentru cantori la Muncaciu.
În 1759 a scris Congregației Propaganda Fide că în eparhia sa nu au rămas credincioși bizantini care să nu fie în comuniune cu Biserica Catolică. Cu toate acestea, situația jurisdicțională a eparhiei sale, în mod oficial un vicariat apostolic sub jurisdicția episcopului latin de Eger, nu a fost satisfăcătoare. Așa că Manuil Olsavszky a contestat autoritatea episcopului de Eger și a încercat să o convingă pe împărăteasa Maria Terezia să acorde deplină independență eparhiei sale. Nu a putut vedea rezultatele muncii sale, dar în 1771, la patru ani după moartea sa, Eparhia de Muncaci și-a obținut independența.
Episcopul Manuil Mihail Olsavszky s-a întors din nou în Transilvania în 1761, pentru a aborda, cu autoritatea și predicația sa, răzmerița religioasă inițiată de călugărul ortodox Sofronie.[3]
În anul 1765 episcopul Manuil Olsavszky l-a hirotonit episcop de Blaj pe Atanasie Rednic, la Muncaciu.[2]
Manuil Olsavszky a decedat la Muncaci, la 5 noiembrie 1767, și a fost înmormântat în sanctuarul de la Máriapócs.[4]
Scrieri
- Sermo: De sacra occidentalem inter et orientalem ecclesia unione quo Michael Manuel Olsavsky episcopus Rossensis (...) exhortatus est, Tyrnavia 1761.[10][11]
Bibliografie
- Michael Lacko, Documenta Spectantia Regimen Episcopi Mukacevensis Michaelis Manuelis Olsavsky 1743-1767, Roma 1959 [Orientalia Christiana Periodica, vol. XXV].
- Augustin Bunea, Din Istoria Românilor. Episcopul Ioan Inocențiu Klein (1728-1751), Blaș, 1900.
Note
- ^ Catholic-Hierarchy.org, accesat în
- ^ a b c d „Bishop Mihály Emánuel Olsavszky, O.S.B.M”. Catholic-Hierarchy.org. David M. Cheney. Accesat în .
- ^ a b c Kondratovic, I.M. (). „The Olšavsky bishops and their activity”. Slovak Studies. Rome. III: 179–198.
- ^ a b c Pelesz, Julian (). Geschichte der Union der ruthenischen Kirche mit Rom. Woerl. pp. 1033–1034.
- ^
Herbermann, Charles, ed. (). „Munkács”. Catholic Encyclopedia. New York: Robert Appleton Company.
- ^ a b c Augustin Bunea (1900), p. 193.
- ^ Blazejowsky, Dmytro (). Hierarchy of the Kyivan Church (861-1990). Rome. p. 331.
- ^ Nicolaus Nilles(en)[traduceți] (). Kalendarium Manuale Utriusque Ecclesiae Orientalis et Occidentalis Vol 3 Part 2. p. 572. line feed character în
|author=
la poziția 185 (ajutor) - ^ de Clercq, Charles (). Histoire des conciles d'après les documents originaux, Tome XI Conciles des Orientaux Catholiques. 1. Paris: Letouzey et Ané. p. 208.
- ^ Szinnyei Jozsef. „Olsavszky Manó Mihály”. Magyar Irok Elete es Munkai. MEK. Accesat în .
- ^ Boysak, Basil (). Ecumenism and Manuel Michael Olshavsky: Bishop of Mukachevo (1743-1767); analysis of the Sermo de unione. University of Montréal.
Titluri ale bisericii catolice | ||
---|---|---|
Predecesor: Havryil Blazhovskyi | Vicar Apostolic din Muncaci al Rutenilor 1743–1767 | Succesor: Ivan Bradach |
Portal Biografii
Portal Catolicism
Portal Creștinism
Portal Ungaria
Portal Ucraina