Sergiu al II-lea de Neapole
Sergiu al II-lea de Neapole | |
Date personale | |
---|---|
Născut | secolul al IX-lea d.Hr. ![]() |
Decedat | secolul al IX-lea d.Hr. ![]() Roma, Statele Papale ![]() |
Părinți | Grigore al III-lea de Neapole ![]() |
Frați și surori | Athanasie de Neapole ![]() |
Copii | Grigore al IV-lea de Neapole ![]() |
Apartenență nobiliară | |
Titluri | Duca di Napoli (–) list of prefects and dukes of Amalfi[*][[list of prefects and dukes of Amalfi (articol-listă în cadrul unui proiect Wikimedia)|]] () duce |
Modifică date / text ![]() |
Sergiu al II-lea a fost duce de Neapole între 870 și 877.
Sergiu a continuat tipul de politică promovat de tatăl, ducele Grigore al III-lea de Neapole, și bunicul său, Sergiu I. Astfel, a continuat să păstreze relații cordiale atât cu francii, cât și cu bizantinii, reușind să urmărească propriile interese ale ducatului de Neapole.
Pentru o scurtă perioadă, el a fost și prefect de Amalfi, vreme de 13 zile în anul 866, urmând prefectului Maurus.
În ianuarie 870, tatăl său s-a îmbolnăvit grav și l-a lăsat pe Sergiu singur la guvernarea ducatului, după care a murit în luna martie a aceluiași an. Se spune că Sergiu a transformat Napoli "într-un alt Palermo, într-o altă Africa", ca urmare a relațiilor sale amicale cu aghlabizii.[1] Din acest motiv, el a constituit obiectul excomunicării pronunțate de către papa Ioan al VIII-lea. De asemenea, Sergiu a avut de întâminat și opoziția fratelui său, Athanasie al II-lea, episcop de Napoli, pe care l-a exilat la un moment dat pe o insulă. În cele din urmă, Sergiu a fost orbit și depus de către fratele său, care l-a trimis la Roma. Fiul său, Grigore al IV-lea i-a succedat în cele din urmă pe tronul ducal.
Note
- ^ Taylor and Matthews. [1] Arhivat în , la Wayback Machine..
Bibliografie
- Naples in the Dark Ages Arhivat în , la Wayback Machine. de David Taylor și Jeff Matthews.
- Chalandon, Ferdinand (). Histoire de la domination normande en Italie et en Sicilie. Paris.