Lepa Radić
LEPA RADIĆ | |
---|---|
![]() | |
Datum rođenja | 19. decembar 1925. |
Mesto rođenja | Gašnica, kod Gradiške![]() |
Datum smrti | februara 1943. (17 god.) |
Mesto smrti | Bosanska Krupa![]() |
Članica KPJ od | 1941. |
Učešće u ratovima | Narodnooslobodilačka borba |
Narodni heroj od | 20. decembra 1951. |
Lepa Radić (1925–1943), učesnica Narodnooslobodilačke borbe i narodni heroj Jugoslavije.
Biografija
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e7/Lepa_Radi%C4%87_na_ve%C5%A1alima.jpg/220px-Lepa_Radi%C4%87_na_ve%C5%A1alima.jpg)
Lepa Radić rođena je 19. decembra 1925. u porodici bosanskohercegovačkih Srba u Gašnici, selu u blizini Gradiške gde je završila zanatsku školu. Bila je aktivista Saveza komunističke omladine Jugoslavije i član Komunističke partije Jugoslavije od 1941. godine
Iz ustaškog zatvora pobegla je 23. decembra 1941. godine i stupila u partizane. Bila je borac Grbavačke čete Kozarskog odreda do proboja obruča na Kozari, jula 1942, a u avgustu 1942. godine s borcima Odreda prešla je u Podrgmeč. U kozarskoj ofanzivi su joj poginuli otac Svetozar, 15-ogodišnji brat Milan, i stric Vlado.
Lepa je bila upućena na terenski rad sa omladinom. Postala je član Opštinskog komiteta KPJ. Išla je i kao borac u akcije. U Četvrtoj neprijateljskoj ofanzivi, februara 1943. godine bila je zadužena za prenos ranjenika i organizaciju zbjega u Grmeču.
Na partizane je tada napala nemačka 7. SS divizija „Princ Eugen“. Zbjeg je bio opkoljen. Na Nijemce je ispucala sve metke iz svog oružja. Borila se do posljednjeg metka hvatajući se u koštac sa Nijemcima. Nijemci su je savladali udarcima kundaka i vezali. Obratila se svezana zbjegu da se bori. S narodom je iz Grmeča provedena u Bosansku Krupu.
Prije nego su joj natakli omču na vrat, uzviknula je: »Živjela Komunistička partija i partizani! Bori se, narode, za svoju slobodu, ne daj se zlikovcima u ruke! Mene neka ubiju, imaće ko da me osveti!« Na gubilištu su joj govorili da će joj pokloniti život ako kaže ko su rukovodioci i komunisti među zarobljenim narodom. Lepa im je odgovorila: »Ja nisam izdajnik svoga naroda. Oni će se sami otkriti kad budu uništavali zlikovce kao što ste vi!« Imala je svega 17 godina kad su je objesili.
Lepa Radić je bila najmlađi narodni heroj iz Potkozarja. Za narodnog heroja je proglašena 20. decembra 1951. godine.
Literatura
![]() | Portal NOB Segment isključivo posvećen Narodnooslobodilačkoj borbi. |
- Narodni heroji Jugoslavije. „Mladost“, Beograd 1975. godina.
- Heroine Jugoslavije. „Spektar“, Zagreb 1980. godina.
- p
- r
- u
![Socijalistička Federativna Republika Jugoslavija](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/61/Flag_of_Yugoslavia_%281946-1992%29.svg/22px-Flag_of_Yugoslavia_%281946-1992%29.svg.png)
![Bosna i Hercegovina](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0f/Flag_of_Bosnia_and_Herzegovina_%281946%E2%80%931992%29.svg/22px-Flag_of_Bosnia_and_Herzegovina_%281946%E2%80%931992%29.svg.png)
Borko Arsenić • Rade Bašić • Jovo Bijelić • Petar Borojević • Ratko Vujović • Stojan Grujičić Jaruga • Stevan Dukić • Mihailo Đurić • Milan Egić • Boško Karalić • Franjo Kluz • Rade Kondić • Miloš Mamić • Lazar Marin • Mikan Marjanović • Ivica Marušić Ratko • Mile Mećava • Petar Mećava • Dragoje Miljatović • Esad Midžić • Vladimir Nemet Braco • David Pajić • Milan Pilipović • Lepa Radić • Nikola Radulović • Stevo Rauš • Dragutin Stanić • Velimir Stojnić • Mladen Stojanović • Mile Tubić • Avdo Ćuk • Rudi Čajavec • Fadil Šerić • Enver Šiljak • Boško Šiljegović • Tomica Španović • Lazar Šteković • Gojko Šurlan