Napad NOVJ na Zenicu 1943.
Napad NOVJ na Zenicu oktobra 1943 | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Deo Drugog svetskog rata | |||||||
| |||||||
Sukobljene strane | |||||||
![]() | ![]() ![]() | ||||||
Komandanti i vođe | |||||||
Nikola Pećanac, komandant Treće krajiške brigade | |||||||
Uključene jedinice | |||||||
Treća krajiška brigada NOVJ | Delovi 369. legionarske divizije, satnija železničke bojne NDH, žandarmerijske i policijske snage | ||||||
Snaga | |||||||
1.200 | 2.000 | ||||||
Žrtve i gubici | |||||||
5 poginulih, 4 nestala i 7 ranjenih | oko 150 izbačenih iz stroja |
Nakon zauzimanja Livna i Kupresa, Treća krajiška brigada dobila je specifičan zadatak. Prema zapovesti štaba divizije, brigada je trebalo da se noćnim maršem neopažena ubaci u Zenicu i tamo izvrši obimna razaranja privrednih objekata i instalacija koje su radile za Nemce. Zenica je predstavljala važan privredni i saobraćajni centar sa značajnim metalurškim pogonima, rudnicima i vojnim objektima. Akcija nije imala za cilj zauzimanje i držanje Zenice, nego nanošenje štete nemačkoj privrednoj i vojnoj moći, kao i unošenje zabune i privlačenje jačih nemačkih snaga radi rasterećenja pritiska na Treći udarni korpus. Zadatak je trebalo izvršiti samostalno, bez taktičke veze sa drugim jedinicama i bez obezbeđivanja cilja napada prema okolnim grarnizonima. U Zenici su se nalazile znatne snage NDH, 369. legionarske divizije i zaštitne snage (oko 1.500 boraca divizije i pripadnika nemačkih vojnih i policijskih službi, žandarmerija i jedna satnija domobrana železničke bojne.). Grad je bio saobraćajno dobro povezan sa velikim okolnim garnizonima. Stoga je planirano da se za akciju koristi iznenađenje i brzina, te da se ciljevi napada postignu pre nego što se neprijatelj organizuje i da se Brigada izvuče iz grada pre ogranizovanog neprijateljskog napada. Cilj napada nije bio zauzimanje grada i njegovo uključivanje u slobodnu teritoriju, nego izazivanjlje nesigurnosti kod nepriatelja, vezivanje neprijateljskih snaga i razaranje postrojenja važnih za ratnu privredu i saobraćaj.
Radi izvršenja ovog zadatka, Brigada je 9. oktobra 1943. iz okoline Bugojna krenula na marš. U toku sledeće noći brigada se prebacila preko komunikacija i reke Lašve, i stigla do sela Lupac koje je usled svog položaja odabrano kao polazna baza za ovu akciju.
Lokalne snage NDH otkrile su prisustvo partizana, tako da je došlo do manjih čarki i do artiljerijskog uznemiravanja. Međutim, nemački štab nije stekao pravu predstavu o snazi i namerama Brigade, s obzirom da nije uočeno značajno koncentrisanje snaga u okolini Zenice na drugim pravcima.
S padom mraka 10. oktobra Brigada je sa četiri bataljona krenula u akciju. Marševska distanca koju je trebalo preći iznosila je oko 10 kilometara. U to doba večeri mnoštvo industrijskih radnika iz okolnoh sela koji su radili u indistrijskim objektima u trećoj smeni u Zenici dolazilo je na posao, što je olakšalo neopaženu infiltraciju Brigade u grad.
Prvi bataljon imao je osnovni zadatak da nastupa prema kaznionici i oslobodi zatvorenika. Zadati ciljevi Drugog bataljona bili električna centrala mostu na reci Bosni. Treći je nastupao prema železari i dva rudnika, a Četvrti prema železničkoj stanici. Provukavši se bez incidenata kroz sistem spoljne odbrane, bataljoni su krenuli u energično nastupanje prema svojim ciljevima. U 22:00 minobacači Brigade koji su ostali na položajima van grada počeli su da tuku na grad da bi pojačali paniku i stvorili utisak opšteg napada. Nemačke i kvislinške straže i aktivirani delovi povlačili su se neorganizovano pred njima, uglavnom prema mostu i kaznionici. Stvorivši veliku zabunu, bataljoni su omogućili sebi relativno veliku slobodu akcije. Zauzeti objekti uništavani su znalački i sistematski.
Minirani su pogoni rudnika, železara i železnička i žandarmerijska stanica. Neposredno zatim uništena je i električna centrala. Zapaljeno je i veliko skladište benzina i nafte, što je izazvalo veliki plamen koji je osvetlio ceo grad. Na kraju je minirano veliko podzemno skladište eksplozivnog materijala.
Bila je to veoma snažna eksplozija. Stakla na prozorima kuća u gradu i crijep na krovovima poprskali su. Mnogi borci koji su stajali na nogama popadali su na zemlju. I drugovi iz štaba brigade koji su bili na brdu iznad Zenice osjetili su potres.
[1]
U toku ovog napada, prema izveštaju Brigade, uništeno je 27 lokomotiva i 150 vagona. Uništena su gotovo sva motorna vozila u gradu i veliko skladište benzina, nafte i oružja. Porušene su železnička i žandarmerijska stanica. Ubijeno je oko 90 Nemaca i legionara iz 369. legionarske divizije, a zarobljeno 60 domobrana. Oslobođena su i 4 zarobljena Rusa. Zaplenjeno je 6 „šaraca“, 2 „zbrojovke“ i 100 pušaka. Ostatak inače velikog plena i zarobljenika nije mogao biti izvučen iz Zenice usled neophodnosti izvlačenja iz Zenice usiljenim maršem.
Brigada se izvukla iz Zenice pred zoru i bez većih sukoba vratila na polazni položaj. U ovom napadu Treća krajiška je pretrpela je gubitke od 5 poginulih, 4 nestala i 7 ranjenih.
Vrhovni komandant Josip Broz Tito pohvalio je Treću krajišku brigadu za ovu uspešnu akciju.
Reference
- ↑ Napad na Zenicu - Ilija Radulović: Treća krajiška brigada
Literatura
- Ilija Radulović: Treća krajiška brigada[mrtav link] - Napad na Zenicu -
- Treća krajiška brigada - sjećanja boraca
- Dmitar BAJALICA: ZENICA JE DOŽIVELA SVOJU JESEN
- Ljubiša ĆURGUS: JURIŠ NA ZENICU
- Luka ATLAGIĆ: UPAD „BRAVSKE“ ČETE U ZENICU
- Anđelko RODIĆ BUĐONI: NEMIR U ZENICI
- Đuran KOVAČEVIĆ: SVETLA U ZENICI SU UGAŠENA
- Vojin NOVALUŠIĆ: MINER CVIJO IZ VUKOVSKA
- Izveštaj vojnoprivrednog oficira u Zagrebu od 15. novembra 1943. o eksploataciji prirodnih i privrednih bogatstava sa teritorije Hrvatske i Bosne i Hercegovine za potrebe Vermahta
- p
- r
- u
strane
i vojskovođe
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9a/Stjepan_Stevo_Filipovi%C4%87.jpg/85px-Stjepan_Stevo_Filipovi%C4%87.jpg)
Jasenovac • Sajmište • Banjica • Ciglana • Jadovno • Jajinci • Topovske šupe • Stara Gradiška • Šabac • Niš • Lepoglava • Jastrebarsko | |
Blagaj • Vrginmost • Drvar • Grahovo • Glina • Skela • Šabac • Kraljevo • Kragujevac • Valjevo • Novi Sad • Drakulić • Zabiokovlje • Imotski-Ljubuški • Gata • Prozor • Bijelo Polje • Sandžak i istočna Bosna • Doli • Vranić • Rača • Drugovac • Blajburg |