Proizvodnja drvenih dječjih igračaka Hrvatskog Zagorja
Proizvodnja drvenih dječjih igračaka Hrvatskog Zagorja | |
---|---|
![]() | |
![]() | |
![]() | |
Regija: | Evropa |
Godina upisa: | 2009. |
ID: | 00233 |
Ugroženost: | |
Poveznica: | UNESCO |
Proizvodnja drvenih dječjih igračaka Hrvatskog Zagorja su tradicionalni hrvatski proizvod nastao u 19. stoljeću u Zagorju. Tradiciju su započeli mještani uz hodočasnički putu do Marijanskog svetišta Gospe Snježne u Mariji Bistrici u Hrvatskom zagorju u sjevernoj Hrvatskoj razvili su tehniku tradicionalne izrade dječjih drvenih igračaka koja se danas prenosi generacijama. Središta izrade su mjesta Bistrički Laz, Stubički Laz, Gornja Stubica, Marija Bistrica, Tugonica i Turnišće.
Muškarci sijeku meko drvo vrbe, lipe, bukve ili javora i suše, tešu, sijeku i rezbare tradicionalnim šablonskim alatima. Žene iza toga nanose ekološki prihvatljive boje (najčešće boje su crvena, plava, bijela i žuta) improvizacijskim cvjetnim ili geometrijskim uzorcima, slikajući "iz mašte".
Drvo se posiječe, suši, teše i oblikuje pomoću šablona.a, koja je i tradicionalna za drvene igračke. Igračke se prodaju na crkvenim svečanostima, sajmovima, na tržnicama, a najviše u svetištu u Mariji Bistrici.
Izrađuju se mnogobrojne igračke različitog oblika: frule, tamburice, automobili, sićušni namještaj, plesačice koje se vrte, konji koji skaču i ptice koje lepršaju. Danas izrađene igračke gotovo su identične onima od prije 100 godina, iako ne postoje dvije potpuno iste igračke, zahvaljujući ručnom proizvodnom procesu.[1]
Nematerijalna svjetska baština
Proizvodnja drvenih dječjih igračaka Hrvatskog Zagorja nalazi se na UNESCO-voj Reprezentativnoj listi nematerijalnog svjetskog naslijeđa čovječanstva kao element nematerijalnog kulturnog naslijeđa u Hrvatskoj.[2] Odluku o upisu donio je Međuvladin komitet za očuvanje nematerijalnog kulturnog naslijeđa na zasjedanju koje je održano od 28. septembra do 2. oktobra 2009. u Abu Dabiju u Ujedinjenim Arapskim Emiratima[3]