Volksgerichtshof
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ac/Bundesarchiv_Bild_151-39-23%2C_Volksgerichtshof%2C_Reinecke%2C_Freisler%2C_Lautz.jpg/350px-Bundesarchiv_Bild_151-39-23%2C_Volksgerichtshof%2C_Reinecke%2C_Freisler%2C_Lautz.jpg)
Volksgerichtshof (njemački: Narodni sud) je sud kojeg je 1934. godine utemeljio njemački kancelar Adolf Hitler zbog nezadovoljstva ishodom suđenja za paljenje Reichstaga (svi osim jednog optuženog su oslobođeni). Narodni sud je uspostavljen izvan uobičajenih ograničenja ustava. Sud je imao jurisdikciju nad velikim brojem "političkih prijestupa" među kojima su bili crno tržište, usporavanje radova i defetizam. Na ove je zločine Freislerov sud gledao kao na Wehrkraftzersetzung (smanjenje obrambene sposobnosti) te su kao takvi kažnjavani izrazito oštro. Najčešća osuda bila je smrtna kazna. Zbog evidentne nepravde koja je provođena pred sudom, Volksgerichtshof ima etiketu kvazisuda.
Najveći broj smrtnih kazni "podijeljen" je tijekom predsjedanja suca Rolanda Freislera, poznatog po tome što je vodio procese protiv skupine Weiße Rose, tijekom kojeg su Hans i Sophie Scholl osuđeni na smrt, te protiv sudionika Srpanjske urote, koji su osuđeni na smrt (svi oni čiji su procesi dovršeni). Dobar dio osuđenih umro bi u zatvoru Plötzensee. Neki su procesi bili i veće lakrdije od uobičajenih montiranih procesa, a najbolji primjer toga je proces protiv Hansa i Sophie Scholl, koji je završen u sat vremena, bez iznošenja dokaza i bez argumentacije obaju strana. Predsjednik suda često je bio i tužitelj, denuncirajući optuženike i iznoseći presudu bez prigovora branitelja, koji bi najčešće sjedili u tišini. Nimalo iznenađujuće, Narodni sud se nije držao uobičajenih regula njemačkog zakona. Isto tako, sud je gotovo uvijek podupirao tužiteljstvo, čak do te mjere da je samo blaćenje pred sudom bilo jednako smrtnoj kazni.
Predsjednici suda
- Fritz Rehn (1. srpnja - 18. rujna 1934.)
- Wilhelm Bruner (19. rujna 1934. - 30. travnja 1936.)
- Otto Georg Thierack (1. svibnja 1936. - 19. kolovoza 1942.)
- Roland Freisler (20. kolovoza 1942. - 3. veljače 1945.)
- Harry Haffner (12. ožujka - 24. travnja 1945.)
Žrtve Narodnog suda
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f1/Volksgerichtshof_Denkmal.jpg/220px-Volksgerichtshof_Denkmal.jpg)
Od oko 18,000 optuženih pred Narodnim sudom (oko 5,000 smrtnih kazni), najznačajnija imena su:
Robert Abshagen – Walter Arndt – Hans-Jürgen Graf von Blumenthal – Hasso von Boehmer – Eugen Bolz – Klaus Bonhoeffer – Bruno Binnebesel – Gustav Dahrendorf – Alfred Delp – Erich Fellgiebel – Eberhard Finckh – Maria Fischer – Reinhold Frank – Eugen Gerstenmaier – Carl Friedrich Goerdeler – Willi Graf – Albrecht von Hagen – Nikolaus Christoph von Halem – Elise Hampel – Otto Hermann Hampel – Paul von Hase – Robert Havemann – Andreas Hermes – Erich Hoepner – Caesar von Hofacker – Helmuth Hübener – Kurt Huber – Marie-Luise Jahn – Jens Jessen – Friedrich Karl Klausing – Erich Knauf – Karlrobert Kreiten – Rudolf Kriß – Hermann Lange – Julius Leber – Georg Lehnig – Hans Conrad Leipelt – Franz Leuninger – Wilhelm Leuschner – Hermann Maaß – Max Josef Metzger – Helmuth James Graf von Moltke – Eduard Müller – Thomas Olip – Johannes Prassek – Christoph Probst – Siegfried Rädel – Adolf Reichwein – Fritz Riedel – Josef Römer – Axel Rudolph – Willy Sachse – Karl Schapper – Alexander Schmorell – Hans Scholl – Sophie Scholl – Friedrich-Werner Graf von der Schulenburg – Fritz-Dietlof von der Schulenburg – Eva Schulze-Knabe – Bernhard Schwentner – Ulrich Wilhelm Graf Schwerin von Schwanenfeld – Werner Seelenbinder – Willi Skamira – Robert Stamm – Berthold Schenk Graf von Stauffenberg – Karl Friedrich Stellbrink – Hellmuth Stieff – Adam von Trott zu Solz – Robert Uhrig – Joseph Wirmer – Eleonore Wolf – Johannes Wüsten – Peter Graf Yorck von Wartenburg – Erwin von Witzleben.
Vanjske veze
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/15px-Commons-logo.svg.png)
- Gesetz zur Änderung von Vorschriften des Strafrechts und des Strafverfahrens – Artikel III – Volksgerichthof
- Klaus Marxen: Terror und Normalität – Der Volksgerichtshof in zeitgeschichtlicher Perspektive. Arhivirano 2008-10-17 na Wayback Machine-u Bei: Humboldt-Forum-Recht
- Internetseite des Deutschen Historischen Museums mit Video
- Rocco Räbiger: Die Geschichte des Volksgerichtshofes – „Recht ist, was dem Volke nützt!“(?), Unterseite einer Dokumentation über Roland Freisler
- Vom Königlichen Friedrich-Wilhelm-Gymnasium zum Volksgerichtshof