Živa(II) hlorid
![]() | |
![]() | |
![]() | |
Nazivi | |
---|---|
IUPAC nazivs Živa(II) hlorid Živa dihlorid | |
Drugi nazivi Živin hlorid Korozivni sublimat | |
Identifikacija | |
| |
3D model (Jmol) |
|
ChemSpider |
|
ECHA InfoCard | 100.028.454 |
EC broj | 231-299-8 |
KEGG[1] |
|
| |
RTECS | OV9100000 |
UN broj | 1624 |
SMILES
| |
Svojstva | |
HgCl2 | |
Molarna masa | 271,52 g/mol |
Agregatno stanje | bezbojni ili beli prah |
Miris | bez mirisa |
Gustina | 5,43 g/cm3 |
Tačka topljenja | 276 °C (529 °F; 549 K) |
Tačka ključanja | 304 °C (579 °F; 577 K) |
Rastvorljivost u vodi | 3,6 g/100 mL (0°C) 7,4 g/100 mL (20°C) 48 g/100 mL (100°C) |
Rastvorljivost | 4 g/100 mL (etar) rastvoran u alkoholu, acetonu, etil acetatu neznatno rastvoran u benzenu, CS2, piridinu |
Kiselost (pKa) | 3,2 (0,2 M rastvor) |
Indeks refrakcije (nD) | 1,859 |
Struktura | |
Kristalna rešetka/struktura | ortogonalan |
Geometrija molekula | linearan |
Oblik molekula (orbitale i hibridizacija) | linearan |
Dipolni moment | nula |
Termohemija | |
Standardna molarna entropija S | 144 J·mol−1·K−1[4] |
Std entalpija formiranja (ΔfH⦵298) | −230 kJ·mol−1[4] |
Opasnosti | |
Bezbednost prilikom rukovanja | ICSC 0979 |
EU klasifikacija (DSD) | Veoma toksičan (T+) Korozivan (C) Opasan po životnu sredinu (N) |
R-oznake | R28, R34, R48/24/25, R50/53 |
S-oznake | (S1/2), S36/37/39, S45, S60, S61 |
NFPA 704 | ![]() 0 4 0 |
Tačka paljenja | Nezapaljiv |
Srodna jedinjenja | |
Drugi anjoni | Živa(II) fluorid Živa(II) bromid Živa(II) jodid |
Drugi katjoni | Zink hlorid Kadmijum hlorid Živa(I) hlorid |
Ukoliko nije drugačije napomenuto, podaci se odnose na standardno stanje materijala (na 25 °C [77 °F], 100 kPa). | |
![]() ![]() ![]() | |
Reference infokutije | |
Živa(II) hlorid (živa hlorid, korozivni sublimat) je neorgansko jedinjenje formule HgCl2. Ovaj beli kristalni prah je laboratorijski reagens. Nekad je koršćen u tretmanu sifilisa, ali se više ne koristi za medicinske svrhe zbog otrovnosti žive i dostupnosti boljih tretmana. Ziva(II) hlorid je veoma otrovna so, koja ukoliko se unese u organizam može izazove smrt.
Proizvodnja i osobine
Živin hlorid nije so, nego je linearni triatomski molekul, i stoga ima tendenciju da sublimira. U kristalu, svaki atom žive je vezan za dva hloridna liganda, pri čemu je Hg–Cl rastojanje 2.38 Å, dok su četiri dodatna hlorida na rastojanju od 3.38 Å.[5]
Živin hlorid se dobija dejstvom hlora na živu ili živu(I) hlorid, dodatkom hlorovodonične kiseline u vruć, koncentrovani rastvor živa(I) jedinjenja kao što je nitrat:
- HgNO3 + 2 HCl → HgCl2 + H2O + NO2,
Žagrevanje smeše čvrstog živa(II) sulfata i natrijum hlorida takođe dovodi do formiranja isparljivog HgCl2, koji sublimira i kondenzuje se u obliku malih rombičnih kristala.
Njegova rastvorljivost se povećava od 6% na 20°C do 36% na 100°C. U prisustvu hloridnih jona, on se rastvara i formira tetraedralni koordinacioni kompleks [HgCl4]2-.
Reference
- ^ Joanne Wixon; Douglas Kell (2000). „Website Review: The Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes — KEGG”. Yeast. 17 (1): 48—55. doi:10.1002/(SICI)1097-0061(200004)17:1<48::AID-YEA2>3.0.CO;2-H.
- ^ Li Q, Cheng T, Wang Y, Bryant SH (2010). „PubChem as a public resource for drug discovery.”. Drug Discov Today. 15 (23-24): 1052—7. PMID 20970519. doi:10.1016/j.drudis.2010.10.003. уреди
- ^ Evan E. Bolton; Yanli Wang; Paul A. Thiessen; Stephen H. Bryant (2008). „Chapter 12 PubChem: Integrated Platform of Small Molecules and Biological Activities”. Annual Reports in Computational Chemistry. 4: 217—241. doi:10.1016/S1574-1400(08)00012-1.
- ^ а б Zumdahl, Steven S. (2009). Chemical Principles 6th Ed. Houghton Mifflin Company. стр. A22. ISBN 978-0-618-94690-7.
- ^ Wells, A.F.: Structural Inorganic Chemistry, Oxford. . Clarendon Press. 1984. ISBN 978-0-19-855370-0.
Literatura
- Zumdahl, Steven S. (2009). Chemical Principles 6th Ed. Houghton Mifflin Company. стр. A22. ISBN 978-0-618-94690-7.
Spoljašnje veze
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Agency for toxic substances and disease registry. (2001, May 25). Toxicological profile for Mercury Архивирано на сајту Wayback Machine (18. јул 2001). Retrieved on April 17, 2005.
- National institutes of health. (2002, October 31). Hazardous substances data bank: Mercuric chloride. Retrieved on April 17, 2005.
- Young, R.(2004, October 6). Toxicity summary for mercury. The risk assessment information system. Retrieved on April 17, 2005.