Hoplophoneus
Hoplophoneus | |
---|---|
![]() | |
реконструкција изгледа врсте Hoplophoneus primaevus (аутор Роберт Брус Хорсфал, 1913. год.) | |
костур врсте Hoplophoneus primaevus (Амерички музеј природне историје, Њујорк) | |
Научна класификација ![]() | |
Домен: | Eukaryota |
Царство: | Animalia |
Тип: | Chordata |
Класа: | Mammalia |
Ред: | Carnivora |
Подред: | Feliformia |
Породица: | †Nimravidae |
Потпородица: | †Hoplophoninae |
Род: | †Hoplophoneus Cope, 1874 |
Типска врста | |
Hoplophoneus primaevus Leidy, 1851 | |
Врсте | |
| |
Синоними | |
синоними рода:
синоними подрода:
синоними врсте:
|
Hoplophoneus bidentatus
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/72/Eusmilus_dakotensis_holotype_hist.png/220px-Eusmilus_dakotensis_holotype_hist.png)
Hoplophoneus dakotensis
Hoplophoneus (Хоплофонеус — „хоплит убојица”) је изумрли род мачколиких звијери, из изумрле потпородице Hoplophoneinae унутар изумрле породице Nimravidae, који је у периоду од касног Еоцена до раног Олигоцена настањивао подручје Европе, Сјеверне Америке[1] и Азије.[2]
Етимологија назива
Назив рода Hoplophoneus води поријекло од:
- хоплита, тешко наоружани и опремљени пјешадиски војника из Античке Грчке,
- и старогрчке ријечи фонеус (стгрч. φονεύς), која значи убојица.
Назив подрода Eusmilus води поријекло од:
- латинске ријечи еу (лат. eu), која значи право или истинито,
- и старогрчке ријечи смилус (стгрч. σμίλη), која значи нож или клин.
Опис
Врсте из рода Hoplophoneus су по величини достизала димензије данашњег леопарда. Имале су дуго и робусно тијело, кратке ноге и дуге горње очњаке. Највеће врсте из овог рода су достизале тежину до 160 kg и достизале дужину до 2,5 m.[3] Врста Hoplophoneus occidentalis је у просјеку била величине повећег леопарда, у раменима је достизала висину од 60 cm и имала је дуге горње очњаке. Врсте Hoplophoneus primaevus и Hoplophoneus sicarius су имале веће горње очњаке од врсте Hoplophoneus occidentalis.[4] Врста Hoplophoneus bidentatus је достизала дужину до 1,5 m, у раменима висину од 60 cm и тежину од 30 до 50 kg. Врсте из рода Hoplophoneus су посједовале само 26 зуба у вилицама, умјесто 44 зуба као други сисари месоједи. Такође, ове врсте су могле да отворе своје вилице под углом од 90°, што им је омогућило да користе своје дуге очњаке при убијају плијена.
- дио доње вилице врсте Hoplophoneus bidentatus
- лобања врсте
Hoplophoneus cerebralis - лобања врсте
Hoplophoneus occidentalis - лобања врсте
Hoplophoneus primaevus - лобања врсте
Hoplophoneus sicarius
- врста Hoplophoneus occidentalis (зелена боја) у поређењу са другим сабљозубим синапсидима
Раст и развој
Што се тиче врста из подрода Eusmilus, фосилни остаци младунаца и адолесцената ови врста указују на то да су се у току одрастања дуги очњаци појављивали касније. Ови докази указују на то да су ове врсте дуго у току свог живота овисиле о млијеку своји мајки као главном извору хране. Из пронађени мљечни зуба млади примјерака ови врста утврђено је да су, након ницања, зуби били довољно велики да би их они користили ефикасно у лову. Такође, могућност да своје оштећене млијечне сабљасте очњаке замјене са трајним очњацима је била додатна предност ови млади нимравида.[5] Вјероватно су и остале врсте из рода Hoplophoneus посједовале ове особине.
Палеопатологија
Врсте из рода Hoplophoneus су често долазиле у сукоб са другим врстама из породице Nimravidae, па чак и са представницима свог рода. Озлиједе које су настајале у борбама су често настајале на леђима или на предјелу лица око очију. Као примјер се може навести лобања једног примјерка рода Hoplophoneus (откривена 2010. године на подручју националног парка Бедлендс у Јужној Дакоти) на којој су пронађене озлиједе (односно рупе) које по својој димензији одговарају сабљастим очњацима другог примјерка рода Hoplophoneus. Из озлиједа се може закључити да је први нимравид дошао у сукоб са другим нимравидом и преживио га, јер ране указују на то да су полако зацјељивале.[6]
Систематика
Историја класификације
У истраживању из 2016. године, палеонтолог Пол З. Берет је утврдио да је статус рода Eusmilus неважећи, и да су у ствари представници овог рода дио рода Hoplophoneus.[7] Такође, врста "Hoplophoneus" strigidens, која је раније била уврштена унутар рода Hoplophoneus, према овом истраживању је препозната као представник породице Barbourofelidae.[7]
Класификација
Подрод: | Врсте: | Распрострањеност фосила и локација: | Временски распон: |
---|---|---|---|
†H. cerebralis (Cope, 1880) | ![]() | 34,0 до 28,0 мил. год. | |
†H. dakotensis (Hatcher, 1895) | ![]() | 30,50 до 29,75 мил. год. | |
†H. occidentalis (Leidy, 1866) | ![]() | 33,25 до 30,50 мил. год. | |
†H. oharrai (Jepsen, 1926) | ![]() | 34,0 до 33,89 мил. год. | |
†H. primaevus (Leidy, 1851) | ![]() | 35,50 до 30,25 мил. год. | |
†H. sicarius (Sinclair & Jepsen, 1927) | ![]() | 33,89 до 32,10 мил. год. | |
†Eusmilus (Gervais, 1876) | †H. bidentatus (Filhol, 1872) | ![]() ![]() | 33,77 до 32,63 мил. год. |
†H. villebramarensis (Peigné & Brunet, 2001) | ![]() ![]() ![]() | 32,63 до 30,83 мил. год. |
Филогенија
Доље приказан кладограм представља филогенетске везе рода Hoplophoneus.[8][2][7]
Feliformia |
| |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Временска распрострањенст
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/sr/timeline/e3b6g5zx2lx9xwr9d39wdx9jov9jzce.png)
Види још
Референце
- ^ Turner, Alan. National Geographic Prehistoric Mammals. National Geographic, 2004., pp.120-121
- ^ а б Averianov, Alexander; Obraztsova, Ekaterina; Danilov, Igor; Skutschas, Pavel; Jin, Jianhua (10. 5. 2016). „First nimravid skull from Asia”. Scientific Reports. 6 (1): 25812. Bibcode:2016NatSR...625812A. ISSN 2045-2322. PMC 4861911
. PMID 27161785. doi:10.1038/srep25812.
- ^ Sorkin, B. (10. 4. 2008). „A biomechanical constraint on body mass in terrestrial mammalian predators”. Lethaia. 41 (4): 333—347. doi:10.1111/j.1502-3931.2007.00091.x.
- ^ Turner, Alan (1997). The Big Cats and their Fossil Relatives: an illustrated guide. New York: Columbia University Press. стр. 234. ISBN 978-0-231-10228-5.
- ^ Antón, Mauricio (2013). Sabertooth. Bloomington: Indiana University Press. ISBN 978-0-253-01049-0.
- ^ The Dakota Badlands Used to Host Sabertoothed Pseudo-Cat Battles
- ^ а б в Barrett, P.Z. (2016). „Taxonomic and systematic revisions to the North American Nimravidae (Mammalia, Carnivora)”. PeerJ. 4: e1658. PMC 4756750
. doi:10.7717/peerj.1658.
- ^ Peigne, Stéphane (maj 2003). „Systematic review of European Nimravinae (Mammalia, Carnivora, Nimravidae) and the phylogenetic relationships of Palaeogene Nimravidae”. Zoologica Scripta. 32 (3): 199—229. ISSN 0300-3256. doi:10.1046/j.1463-6409.2003.00116.x.
Спољашње везе
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Carnivora from the early Oligocene of the ‘Phosphorites du Quercy’ in southwestern France
- п
- р
- у