2876 Aeschylus
2876 Aeschylus | |
Upptäckt[1] | |
---|---|
Upptäckare | Palomar–Leiden survey, T. Gehrels, CJ van Houten, I van Houten-Groeneveld |
Upptäcktsplats | Palomarobservatoriet |
Upptäcktsdatum | 24 september 1960 |
Beteckningar | |
MPC-beteckning | (2876) Aeschylus |
Alternativnamn | 6558 P-L, 1981 SC[1] |
Uppkallad efter | Aischylos[2] |
Småplanetskategori | Asteroidbältet |
Omloppsbana[3] | |
Epok: 21 januari 2022 | |
Aphelium | 2,908 AU |
Perihelium | 2,295 AU |
Halv storaxel | 2,602 AU |
Excentricitet | 0,1176798 |
Siderisk omloppstid | 4,2 år |
Medelomloppshastighet | 18,47 km/s |
Medelanomali | 132,5° |
Inklination | 14,87° |
Longitud för uppstigande nod | 2,923° |
Periheliumargument | 96,73° |
Fysikaliska data[1] | |
Diameter | 6,8 km |
Albedo | 0,262 |
Absolut magnitud (H) | 13,07[3] |
2876 Aeschylus eller 6558 P-L[1] är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 24 september 1960 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet Ingrid van Houten-Groeneveld och Cornelis Johannes van Houten vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter Aischylos.[2]
Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer.
Referenser
- ^ [a b c d] ”JPL Small-Body Database Browser 2876 Aeschylus” (på engelska). Solar System Dynamics. NASA/Jet Propulsion Laboratory. https://ssd.jpl.nasa.gov/sbdb.cgi?sstr=2876. Läst 14 april 2018.
- ^ [a b] Schmadel, Lutz D. (2003). Dictionary of Minor Planet Names – (2876) Aeschylus. Springer Berlin Heidelberg. sid. 236. ISBN 978-3-540-29925-7. https://link.springer.com/referenceworkentry/10.1007/978-3-540-29925-7_2877. Läst 14 april 2018
- ^ [a b] Minor Planet Center Queries, uppdaterad 29 januari 2022.
|