Allan Mann
Allan Mann | |
![]() Allan Mann som artonåring 1939 när han anmälde sig frivillig i finska vinterkriget. | |
Information | |
---|---|
Född | 5 maj 1921 Eriksbergs församling i Älvsborgs län, Sverige |
Död | 5 december 2005 (84 år) Råsunda församling i Stockholms län, Sverige |
I tjänst för | Finland (1939–1940) Norge (1940–1951) Storbritannien (andra världskriget) Sverige (1939–1984) |
Tjänstetid | 1939–1984 |
Grad | Kapten |
Slag/krig | Andra världskriget
|
Utmärkelser | Se bild |
Övrigt | Norska krigskolen, Norska signalregementet, gymnastiklärare och närstridsinstruktör vid Krigsskolan (1951–1984) |
Allan Gustav Bertil Mann, född 5 maj 1921 i Eriksbergs församling i Älvsborgs län,[1] död 5 december 2005 i Råsunda församling i Stockholms län,[2] var en svensk militär. Han började sin bana som frivillig i finska vinterkriget år 1939. Mann blev den mest dekorerade svensken i andra världskriget[3] och omtalas som en av Sveriges mest kända officer i modern tid.[4]
Det har senare förts fram synpunkter om Manns militära karriär under andra världskriget och påpekats att många uppgifter inte går att bekräfta.[5] Dessa synpunkter har i sin tur kritiserats av andra forskare.[6]
Biografi
Frivillig i Vinterkriget
År 1939, när Allan Mann var 18 år gammal och nybliven juniormästare i brottning, anmälde han sig som en av 9 000 svenska frivilliga i finska vinterkriget. Vid den tiden hade han inte ens hunnit mönstra i Sverige. Mann stationerades vid Sallafronten i östra Lappland som en del av Svenska frivilligkåren,[7] där han tjänstgjorde som ordonnans.
På norsk sida 1940
Då Tyskland anföll Norge den 9 april 1940 befann sig Mann i Stockholm.[7] Tillsammans med andra svenska och norska Finlandsfrivilliga tog han sig till Norge och kom den 12 april till Kongsvinger.[8][9] De frivilliga fortsatte att bära finsk uniform och fick bara byta till norsk när de gick ut i strid.[8] Mann deltog i striderna vid Skarnes där han tjänstgjorde under löjtnant Einar Gamst som han kände sedan tiden i Finland.[8] De norska styrkorna blev pressade norrut och Mann deltog i striderna i Østerdalen och norrut till Røros, tills de norska styrkorna gav upp motståndet mot inkräktarna den 3 maj.[7][8]
Tillsammans med andra frivilliga tog sig Mann genom Sverige för att fortsätta kampen i Nordnorge. Färden gick i civila kläder för att undgå internering i Sverige.[7] Mann tog sig till Haparanda och därefter vidare över till Rovaniemi i finska Lappland. Därifrån gick turen till Petsamo, som då var finskt, och vidare med båt över Kirkenes till Tromsø.[7] Därifrån tog man sig vidare till Narvik där norska och allierade styrkor mötte tyskarna. Mann kom den 19 maj till Gratangen.[8] Han införlivades i andra bataljonen av 15:e infanteriregementet och deltog i erövringen av Narvik den 28 maj.[10] Den 6–7 juni var Mann en del en avdelning bestående av norska och polska styrkor från Podhalebrigaden och medlemmar ur den franska Främlingslegionen som ryckte fram längs Malmbanan mellan Narvik och Kiruna för att bedriva upprensningsarbeten.[10][7] Här träffades han av granatsplitter i magen och sårades. Mann klarade trots allt att frakta en fransk legionär, som var skadad i foten och inte kunde gå, på släde över fjället till säkerhet i Sverige.[8][10] Efter 19 timmar var de framme. Mann var medvetslös av blodförlust när han hittades av de svenska gränsstyrkorna. Den franska regeringen belönade honom med Hederslegionen.[3]
Hemlig kurir
Från Sverige fortsatte Mann sin insats för Norge som hemlig kurir i Värmland, ett område som var viktigt för trafiken av flyktingar ut från Norge och för förbindelsen mellan Oslo och Stockholm.[11] Mann genomförde 52 kuriruppdrag mellan Norge och Sverige[11] och deltog därmed i utbyggnaden av förnödenhetslinjer för den norska motståndsrörelsen som kunde föra in vapen, ammunition och pengar.[8]
Kompani Linge
Mann tog sig över till Storbritannien, där han som en av tre svenskar gick med i Norwegian Independent Company No. 1,[8] senare känt som Kompani Linge. Han utbildades till kommandosoldat med mål att operera i ockuperade områden.[7] Från 1943 gjorde han uniformerad tjänst i Special Operations Executive.[12] Enligt en källa deltog han i den uppmärksammade räden i Dieppe i augusti 1942.[3]
I november 1944 flögs Mann till Luleå där norska polistrupper hade fått en bas uppsatt.[13] I januari 1945 flögs Mann in över Norge och släppt i fallskärm över Finnmarksvidda.[11] Han deltog där i en operation under Bernt Balchens befäl, som hade avsikt att sätta in norska polistrupper från baser i norra Sverige efter att tyska trupper dragit sig tillbaka. Från januari till april sattes två kompanier och en bataljon norska polistrupper upp i Finnmark fylke samt ett fältsjukhus. Mann fungerade som underrättelseofficer i operationen.[11] Den 5 maj 1945 reste Mann med tåg från Stockholm till Arvika och vidare till Norge dit han kom fram under segerdagen den 8 maj.[11]
Efter kriget
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4b/Allans_medaljer_b.jpg/250px-Allans_medaljer_b.jpg)
Efter andra världskriget fortsatte Mann att tjänstgöra i det norska försvaret, där han också genomförde militär utbildning. Han tjänstgjorde även i Tysklandsbrigaden.[7] År 1951 kom Mann tillbaka till Sverige efter först blivit kapten i norska armén.[3] Under senare år arbetade han som idrotts- och närstridslärare vid Krigsskolan Karlberg.[3] År 1956 utnämndes han till värnpliktig kapten och blev 1967 kapten i pansartruppernas reserv samt avgick 1984 med pension från Karlberg. Så sent som 1980 tränade han värnpliktiga rekryter på Svea Livgarde, I1, Kungsängen, i närstrid.[källa behövs]
Mann medverkade till att det 1970 på Vestre gravlund i Oslo restes ett minnesmärke över de 96 svenskar som dödades för Norges sak under andra världskriget.[14]
Mann avled den 5 december 2005 och begravningen skedde i Solna kyrka den 11 januari 2006. Norges ambassadör samt Finlands och Frankrikes militärattachéer var med som sina länders representanter och dessutom flera högre svenska officerare.[3]
Utmärkelser
Mann anses vara den mest dekorerade svensken under andra världskriget.[3]:
Franska Krigskorset med palmblad
Norska St Olavs-medaljen med eklöv
Norska Försvarsmedaljen med eklöv (1985)[7]
Norska Deltagermedaljen med rosett
Brittiska Military Medal
Brittiska 1939-1945 Star
Förbundet Svenska Finlandsfrivilligas frivilligkors i guld
Finska Krigsminnesmedaljen med spänne och svärd
Finska Lapplands krigsmedalj
FN:s medalj UNFICYP
Referenser
Tryckta källor
- Gyllenhaal, Lars; Westberg, Lennart (2006). Svenskar i krig 1914–1945. Militärhistorisk storpocket ([Ny utg.]). Lund: Historiska media. Libris 10142348. ISBN 91-85377-98-8 (korr.)
- Tynander, Thomas (2023). Allan Mann : svensken som stred mot Hitler och Stalin. Stockholm: Bazar förlag. Libris fwxb40q3cng4ld42. ISBN 9789180064989
Noter
- ^ Födelse- och dopbok Eriksberg https://sok.riksarkivet.se/bildvisning/00086355_00055#?c=&m=&s=&cv=54&xywh=-402%2C-18%2C6805%2C4733
- ^ Sveriges dödbok 1901–2009, DVD-ROM, version 5.00 (Sveriges Släktforskarförbund 2010).
- ^ [a b c d e f g] Lidén, Svante (14 januari 2006). ”Hjältesoldaten stupade till slut”. Aftonbladet. http://www.aftonbladet.se/nyheter/article345345.ab. Läst 23 november 2008.
- ^ Gyllenhaal & Westberg 2004, s. 189
- ^ Dick Harrison (29 oktober 2023). ”Dick Harrison: Svenska ”hjälten” får mig att tänka på lejonet”. Svenska Dagbladet (SVD). svd.se. https://www.svd.se/a/JQexWb/dick-harrison-allan-mann-for-tankarna-till-gripsholmslejonet. Läst 29 oktober 2023.
- ^ Thomas Tynander, Lars Gyllenhaal, Anders Johansson, Lars Mikael Andersson (12 november 2023). ”Har Dick Harrison läst våra böcker om Allan Mann?”. Svd. https://www.svd.se/a/0Q6xXg/forfattare-har-harrison-last-vad-vi-skrivit-om-allan-mann. Läst 12 november 2023.
- ^ [a b c d e f g h i] Fyhn, Morten (12 januari 1985). ”Svensken som gjorde alt for Norge” (på norska). Aftenposten: s. 22.
- ^ [a b c d e f g h] Stanghelle, Harald (7 april 1990). ”Svensken” (på norska). Nordlys: s. 41.
- ^ Gyllenhaal & Westberg 2004, ss. 190–191
- ^ [a b c] Gyllenhaal & Westberg 2004, s. 191
- ^ [a b c d e] Klang, Ingvar & Modin, Sven-Åke & Dyegård, Carl Henrik (5 februari 2007). ”Beredskapsperioden ur ett värmländskt perspektiv”. Oslo Militære Samfund. Arkiverad från originalet den 9 april 2014. https://web.archive.org/web/20140409003801/http://www.oslomilsamfund.no/oms_arkiv/2007/2007-02-05%20Klang.html. Läst 20 mars 2010.
- ^ Gyllenhaal & Westberg 2004, s. 190
- ^ Gyllenhaal & Westberg 2004, s. 192
- ^ Gyllenhaal & Westberg 2004, s. 225