Bertram Boltwood
Bertram Borden Boltwood | |
![]() Boltwood at Yale 1917 | |
Född | July 27, 1870 Amherst, Massachusetts |
---|---|
Död | 15 augusti 1927 (57 år) Hancock Point, Maine |
Nationalitet | ![]() |
Alma mater | Yale University |
Yrke/uppdrag | radiokemist |
Känd för | Radiochemistry |
Bertram Borden Boltwood, född 27 juli 1870 i Amherst, Massachusetts, död 15 augusti 1927 i Hancock Point, Maine, var en amerikansk kemist.
Boltwood blev 1897 filosofie doktor och tjänstgjorde flera år som assistent i kemi och fysik vid Yale University, där han 1910 blev professor i radiokemi. Hans tidigare undersökningar omfattade organiska och oorganiska klorider, men han nedlade sedermera ett synnerligen betydelsefullt arbete på radioaktivitetens område. Han fann vid 1904 påbörjade bestämningar, att förhållandet mellan mängderna radium och uran var konstant i äldre uranmineral, ett bevis för radiums härstamning från uran och upptäckte 1907 radiums direkta modersubstans, torium-230 (jonium), vars egenskaper han undersökte, och bestämde i samband därmed radiums livslängd (1908). Han framkastade även tanken på bly som slutprodukt i uran-radiumserien (1907), liksom han även tidigt framhöll aktiniums samband med denna serie. Flertalet av hans arbeten är publicerade i "American Journal of Science".
Bibliografi
- Boltwood, Bertram (1907) "The Ultimate Disintegration Products of the Radio-active Elements. Part II. The disintegration products of uranium." in American Journal of Science series 4, volume 23, pages 77–88. doi:10.2475/ajs.s4-23.134.78
- Boltwood, Bertram (1911) "Radioactivity." in Proceedings of the American Philosophical Society, volume 50, 333-346.
Vidare läsning
- Vacher, H.L. (2003) "Computational geology 26: Mathematics of radioactivity - When the Earth got old" in J. Geol. Educ. 51, 436-445.
- Badash, L. (1986) "Rutherford, Boltwood, and the Age of the Earth: The Origin of Radioactive Dating Techniques", in Proceedings of the American Philosophical Society, volume 112 (3), 157-169.
Källor
- Boltwood, Bertram Borden i Nordisk familjebok (andra upplagan, 1922)