Bombus mixtus
Bombus mixtus | |
![]() | |
Systematik | |
---|---|
Domän | Eukaryoter Eukaryota |
Rike | Djur Animalia |
Stam | Leddjur Arthropoda |
Understam | Sexfotingar Hexapoda |
Klass | Insekter Insecta |
Ordning | Steklar Hymenoptera |
Underordning | Midjesteklar Apocrita |
(orankad) | Gaddsteklar Aculeata |
Överfamilj | Bin Apoidea |
Familj | Långtungebin Apidae |
Släkte | Humlor Bombus |
Undersläkte | Pyrobombus[1] |
Art | B. mixtus |
Vetenskapligt namn | |
§ Bombus mixtus | |
Auktor | Cresson, 1878[2] |
Hitta fler artiklar om djur med Djurportalen |
Bombus mixtus (saknar svenskt namn) är en insekt i överfamiljen bin (Apoidea) och släktet humlor (Bombus) som lever i större delen av Amerika.
Utseende
Huvud och större delen av mellankroppen är täckt av grågul päls; sidorna och/eller bakre delen av mellankroppen är dock rent gula. Mellan vingfästena har den en svart fläck, som hos vissa arbetare är ersatt av ett svart tvärband. Hanarna har dock rent gult huvud, och hos vissa hanar är även den främre delen av mellankroppen gul; de avvikande färgteckningarna på mellankroppen hos denna form utgörs alltså av ett brungult tvärband med en svart fläck i mitten. Den första tergiten (segmenten på bakkroppens ovansida) är alltid gul, ofta även den andra och tredje. Färgen på de resterande tergiterna varierar. efter det gula partiet följer alltid minst en svart tergit (ibland endast i form av svarta kanter på den orangefärgade tredje), medan de resterande tergiterna är orangefärgade över blekorange till gulvita. Hos vissa hanar kan dock det orangefärgade partiet vara inskränkt till mitten av den annars svarthåriga bakkoppen.[3] Vingarna är genomskinligt bruna. Drottningen är 11 till 15 mm lång med en vingbredd på 27 till 31 mm, hanarna har en längd mellan 8 och 11 mm (vingbredd 21 till 25 mm), och arbetarna är mellan 7 och 11 mm med en vingbredd på 17 till 25 mm.[4]
Ekologi
Den övervintrande drottningen kommer fram på våren (tidigt i april på norra halvklotet) och bygger ofta boet i ett övergivet musbo. Även bon på eller över markytan, som gamla fågelbon, förekommer[5][6].. Arten besöker blommor från flera familjer, främst korgblommiga och kransblommiga växter, ärtväxter (som bland annat lupiner[4]), ljungväxter (exempelvis rododendron[4]), brakvedsväxter (till exempel säckbuskar (Ceanothus)[4]) samt lejongapsväxter.[5]
Utbredning
Bombus mixtus är vanlig[3] i större delen av Amerika, från Alaska till Brasilien och norra Argentina, med undantag för de tropiska delarna.[7] I Nordamerika håller den sig vanligtvis väster om 105:e longituden, och norr om Mexiko; från Alaska och Saskatchewan till Colorado och Kalifornien.[5]
Källor
- ^ ”Pyrobombus” (på engelska). Natural History Museum, London. http://www.nhm.ac.uk/research-curation/research/projects/bombus/pr.html#mixtus. Läst 15 januari 2015.
- ^ ”Bombus mixtus Cresson, 1878” (på engelska). Discover Life. http://www.discoverlife.org/mp/20q?search=Bombus+mixtus. Läst 25 mars 2010.
- ^ [a b] Jonathan Koch, James Strange och Paul Williams (2012). ”Bumble Bees of the Western United States” (på engelska) (7,56 MB). USDA Forest Service & Pollinator Partnership. sid. 58–61. https://xerces.org/sites/default/files/2018-05/12-053_01_Western_BB_guide.pdf. Läst 29 februari 2020.
- ^ [a b c d] ”Entomology Collection – Bombus mixtus” (på engelska). University of Alberta. Arkiverad från originalet den 13 december 2014. https://web.archive.org/web/20141213193201/http://www.entomology.ualberta.ca/searching_species_details.php?c=8&rnd=12042318&s=6276. Läst 25 mars 2010.
- ^ [a b c] Robbin W. Thorp, Donald S. Horning, Jr. och Lorry L. Dunning (februari 1983) (på engelska) (PDF (6,94 MB)). Bumble Bees and Cuckoo Bumble Bees of California. sid. s. 41-42. ISBN 0-520-09645-2. http://essig.berkeley.edu/documents/cis/cis23.pdf. Läst 9 april 2010
- ^ ”North American bumblebees” (på engelska). Bumblebee.org. http://www.bumblebee.org/NorthAmerica.htm. Läst 8 april 2010.
- ^ ”Map of Bombus mixtus” (på engelska). American Museum of Natural History. http://www.discoverlife.org/mp/20m?kind=Bombus+mixtus. Läst 25 mars 2010.
|