Eldtornssläktet
Eldtornssläktet | |
![]() Pyracantha koidzumii | |
Systematik | |
---|---|
Domän | Eukaryoter Eukaryota |
Rike | Växter Plantae |
Division | Fröväxter Spermatophyta |
Underdivision | Gömfröväxter Angiospermae |
Klass | Trikolpater Eudicotyledonae |
Ordning | Rosordningen Rosales |
Familj | Rosväxter Rosaceae |
Släkte | Eldtornssläktet Pyracantha |
Vetenskapligt namn | |
§ Pyracantha | |
Auktor | M.Roem. |
Eldtornssläktet (Pyracantha)[1][2] är ett växtsläkte med taggförsedda städsegröna stora buskar i familjen rosväxter.[3] Eldtornarna kommer ursprungligen från sydöstra Europa och österut till sydöstra Asien. De är nära släkt med oxbär (Cotoneaster) men oxbären har inga taggar.
Eldtornssläktets arter kan bli mellan 4 och 6 meter höga. Samtliga sju arter har vita blommor och röda, orange eller gula bär. Buskarna blommar under senvår och tidig sommar och bären utvecklas under sensommaren och mognar sent på hösten. Bären kan ge magsmärtor och kräkningar men inte svåra förgiftningar[4].
Eldtornarna är omtyckta trädgårdsväxter.
Arter och ursprung
- Eldtorn (Pyracantha coccinea) Italien till Mindre Asien
- Luddeldtorn (Pyracantha angustifolia) sydvästra Kina
- Pyracantha atalantoides södra Kina
- Pyracantha crenatoserrata centrala Kina
- Pyracantha crenulata Himalaya
- Pyracantha koidzumii Taiwan
- Pyracantha rogersiana Yunnan
Bildgalleri
- Blommor
- Frukt
Källor
- ^ Sveriges lantbruksuniversitet 2012–. Pyracantha M. Roem. – Eldtornssläktet från Svensk Kulturväxtdatabas (SKUD). Läst: 18 december 2014
- ^ ”Taxonomisk information – Släkte: Pyracantha – eldtornar”. Dyntaxa. SLU – Sveriges LantbruksUniversitet. https://www.dyntaxa.se/Taxon/Info/1006577?changeRoot=True. Läst 18 december 2014.
- ^ Roskov Y., Kunze T., Orrell T., Abucay L., Paglinawan L., Culham A., Bailly N., Kirk P., Bourgoin T., Baillargeon G., Decock W., De Wever A., Didžiulis V. (ed) (17 augusti 2014). ”Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2014 Annual Checklist.”. Species 2000: Reading, UK. http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2014/browse/tree/id/17240706. Läst 26 maj 2014.
- ^ Wigander, Millan (1976). Farliga växter. Stockholm: Almqvist & Wiksell Förlag. sid. 60. ISBN 91-20-04445-3
Externa länkar
Wikimedia Commons har media som rör Eldtornssläktet.
Bilder & mediaWikispecies har information om Eldtornssläktet.
Artförteckning