Elly Beinhorn
Elly Beinhorn | |
![]() | |
Född | Elly Maria Frida Beinhorn 30 maj 1907[1][2][3] Hannover[4] |
---|---|
Död | 28 november 2007[5][1][2] (100 år) Ottobrunn[6], Tyskland |
Begravd | Waldfriedhof Dahlem |
Medborgare i | Tyskland och Preussen |
Sysselsättning | Pilot, författare, fotograf |
Make | Bernd Rosemeyer (g. 1936–1938, makas/makes död) |
Barn | Bernd Rosemeyer (f. 1937) |
Utmärkelser | |
Bayerska förtjänstorden (1988) Förtjänstkors 1:a klass av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden (1991) | |
Namnteckning | |
![]() | |
Redigera Wikidata |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f7/Bundesarchiv_Bild_102-01227%2C_Elly_Beinhorn.jpg/250px-Bundesarchiv_Bild_102-01227%2C_Elly_Beinhorn.jpg)
Elly Beinhorn-Rosemeyer född 30 maj 1907 i Hannover, död 28 november 2007 i Ottobrunn, var en tysk flygpionjär.
Biografi
Elly Beinhorn kom i kontakt med flyg via en föreläsning av den berömda flygaren Hermann Köhl, detta sägs vara den utlösande faktorn i hennes flygintresse[7].
När hon fyllde 21 år flyttade hon mot sina föräldrars vilja till Spandau i västra Berlin för att lära sig flyga vid flygskolan Berlin-Staaken.[7] 1929 tog hon sitt flygcertifikat som amatör, och kompletterade sedan detta med flygcertifikat för stuntflygning.[7] För att fortsätta finansiera sitt flygande deltog hon i flyguppvisningar.[7]
Långdistansflygning
1931 flög hon sin första långdistansflygning som ensam pilot till Afrika,[7] en flygning som slutade med en nödlandning i Sahara på hemvägen men hon lyckades efter hjälp av Tuareger återvända till Europa. Efter detta begav hon sig på en flygning till Sydney i Australien. När hon landade där med sitt Klemmflygplan 24 mars 1931 blev hon den andra kvinnan som flugit från Europa till Australien efter Amy Johnson.[7] Hon fortsatte sedan sin färd vidare till Sydamerika, genom att via fartyg med ett nedmonterad flygplan i lasten ta sig via Nya Zeeland till Panama[8]. Sen flög hon med sitt flygplan från Panama till Buenos Aires via Cordilleras.[7]
Utmärkelser och sponsring
När hon återvände till Tyskland tilldelades hon Hindenburg-pokalen och 10 000 riksmark för sin flygprestation och blev tack vare detta sponsrad av den tyska flygindustrin.[7] För Messerschmitts räkning fick hon flyga det nya reseflygplanet Bf 108. Hon gav flygplanet smeknamnet Taifun som senare anammades av fabriken som namn på flygplanstypen. I detta flygplan flög hon 1935 till Bosporen och tillbaka till Berlin inom loppet av 13,5 h. Hon försörjde sig även genom att hålla föreläsningar om sina flygningar[9].
Under sina långflygningar i USA lärde hon även känna Amelia Earhart och var med och finansiera utgivningen av ett minnesfrimärke för att hedra Amelias minne.[8]
Bernd Rosemeyer
1935 blev hon ombedd att vara med i prisutdelningen under en Grand Prix-tävling i motorsport på Masaryk Circuit utanför Brno i Tjeckoslovakien. Där träffade hon vinnaren Bernd Rosemeyer och den 13 juli 1936 gifte de sig.[9] Eftersom paret var kända och populära ansåg Heinrich Himmler att de borde stödja den nazistiska rörelsen. Rosemeyer tvingades att ansöka om medlemskap i SS men paret var kritiska till nazisternas framfart[10].
Paret fick en son i november 1937 men tio veckor efter sonens födelse omkom Rosemeyer under ett rekordförsök med en Auto Union-tävlingsbil.[7]
Världskrig och efterkrigstid
Elly Beinhorn gifte om sig 1941 med Karl Wittman och paret fick dottern Stephanie. Vid andra världskrigets slut ansökte hon om förnyad flyglicens i Schweiz 1951[7] och fick det beviljat. Under 50-talet arbetade hon som flygande journalist[8] och författare. Hon avslutade sitt flygande när hon var 72 år, då hon lämnade in sin flyglicens efter 5000 flygtimmar.[7]
Referenser
Noter
- ^ [a b] Luminous-Lint, Elly Beinhorn, läst: 9 oktober 2017.[källa från Wikidata]
- ^ [a b] filmportal.de, Elly Beinhorn, 48494ac21c1b43d0980012612db9bb66, läst: 9 oktober 2017.[källa från Wikidata]
- ^ FemBios databas, Elly Beinhorn, läst: 9 oktober 2017.[källa från Wikidata]
- ^ Gemeinsame Normdatei, läst: 10 december 2014, licens: CC0.[källa från Wikidata]
- ^ läs online, www.motor-klassik.de .[källa från Wikidata]
- ^ Gemeinsame Normdatei, läst: 30 december 2014, licens: CC0.[källa från Wikidata]
- ^ [a b c d e f g h i j k] ”Elly Beinhorn-Rosemeyer”. Fembio. http://www.fembio.org/english/biography.php/woman/biography/elly-beinhorn/. Läst 2 november 2014.
- ^ [a b c] ”ELLY BEINHORN – PIONEER GERMAN AVIATRIX”. John Oxley Library. http://blogs.slq.qld.gov.au/jol/2008/08/29/elly-beinhorn-pioneer-german-aviatrix/. Läst 2 november 2014.
- ^ [a b] ”Grand Prix History”. http://www.grandprixhistory.org/people.htm. Läst 2 november 2014.
- ^ Machinek, Angelika. ”Elly Beinhorn and the origin of the Amelia Earhart postage stamp”. http://www.ninety-nines.org/index.cfm/elly_beinhorn.htm. Läst 2 november 2014.
Externa länkar
Wikimedia Commons har media som rör Elly Beinhorn.
Bilder & media