Hermann von Tappeiner
Hermann von Tappeiner | |
![]() Hermann von Tappeiner, 1886. | |
Född | 18 november 1847 Merano, Italien |
---|---|
Död | 1927[1] München |
Medborgare i | Kejsardömet Österrike |
Utbildad vid | Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg ![]() |
Sysselsättning | Farmakolog[2], professor, kemist |
Arbetsgivare | Münchens universitet |
Redigera Wikidata |
Hermann Anton Joseph Franz Xaver von Tappeiner, född 18 november 1847 i Meran, Sydtyrolen, Kejsardömet Österrike, död 12 januari 1927 i München, Tyskland, var en österrikisk farmakolog.
Efter att 1872 ha blivit medicine doktor blev Tappeiner 1879 professor i fysiologi vid Tierarzneischule i München, 1884 extra ordinarie professor i medicinsk kemi och 1893 ordinarie professor i farmakologi vid Münchens universitet. Förutom Lehrbuch der Arzneimittellehre (1890; sjätte upplagan 1907) utgav han ett stort antal vetenskapliga undersökningar, bland vilka märks hans uppvisande av bakteriernas betydelse för cellulosajäsningen i växtätarnas tarmkanal och hans studier över fluorescensens inflytande på särskilda processer i kroppen.
Källor
Noter
- ^ Gemeinsame Normdatei, 1172015457749153-1, läst: 17 oktober 2015, licens: CC0.[källa från Wikidata]
- ^ Gemeinsame Normdatei, läst: 24 juni 2015, licens: CC0.[källa från Wikidata]
Tryckta källor
- Tappeiner, Hermann von i Nordisk familjebok (andra upplagan, 1919)
|