Lars Roos
Lars Roos | |
![]() Lars Roos år 2013. | |
Född | 18 augusti 1945 (79 år) Falun |
---|---|
Instrument | Piano |
År som aktiv | 1971– |
Webbplats | Officiell webbplats |
Lars Anders Roos, född 18 augusti 1945 i Falun,[1] är en svensk pianist.
Biografi
Lars Roos började att spela piano när han var fyra år. Som sextonåring avlade han kantorsexamen i Uppsala. Han fortsatte med att studera piano för professor Stig Ribbing, först privat och därefter i fyra år vid Kungliga Musikhögskolan i Stockholm. Han fortsatte sedan sina studier i USA, först för Sascha Gorodnitzki, lärare vid Juilliard, och därefter för Jorge Bolet i London. Roos tilldelades Jussi Björlingstipendiet år 1972.
Roos har framträtt som ackompanjatör till bland andra sångarna Elisabeth Söderström, Rolf Björling, Nicolai Gedda, Håkan Hagegård, Gitta-Maria Sjöberg och Ingvar Wixell.[2] Under nästan 15 år ackompanjerade han operasångerskan Birgit Nilsson på hennes världsturnéer. Han har också blivit känd som huspianist i 160 direktsändningar av TV-programmet Kafé 18.[2][3][4] Roos har spelat in många skivor, varav några med instrumental populärmusik under titeln Örongodis.[3] Han har gjort ett stort antal kyrkokonserter tillsammans med Putte Wickman.[4]
På grund av en ögonsjukdom fick Roos allt större svårigheter att spela och den 16 november 2004 gav han sin sista stora konsert på Konserthuset i Stockholm.[4][5] I anslutning till den gjorde Torbjörn Lindqvist dokumentärfilmen Jag ser inte musiken längre, som sändes i SVT i augusti 2006.[6][7][8]
Roos har dock fortsatt att göra vissa framträdanden, till exempel ett antal konserter hösten 2007 med Sanna Nielsen[9] och konserter i Ersta kyrka hösten 2015 och 2016.[10][11]
Diskografi
- 1971 – Pianostycken av Stenhammar, Eklund, Mozart, Hindemith och Liszt
- 1972 – Lars Roos
- 1974 – Vid pianot Lars Roos
- 1975 – Islamej
- 1976 – Vid pianot Lars Roos 2
- 1977 – Skärgårdsbilder etc. (Hugo Alfvén)
- 1979? – Earina & Anakreontika (Peterson-Berger)
- 1980 – Sonat f-moll op. 57 (Beethoven), Sonat A-dur D. 664 (Schubert)
- 1981 – Bagatell a-moll (Beethoven) etc.
- 1981 – Confidencen
- 1983 – Frösöblomster (Peterson-Berger)
- 1983 – Lars Roos, piano
- 1984 – Poem
- 1984 – Bach, Chopin, Grieg, Rachmaninov, Satie
- 1984 – Sonater op. 27 och op. 49 (Beethoven)
- 1986 – Sonat G-dur D. 894, Moments musicaux, D. 780 (Schubert)
- 1986 – Örongodis
- 1987 – Örongodis 2
- 1988 – Örongodis 3
- 1988 – Für Elise
- 1989 – Cocktailgodis
- 1989 – Julgodis
- 1990 – Örongodis jorden runt
- 1991 – Lars Roos plays Chopin
- 1991 – Poem 2 : Drawing Room Pieces
- 1992 – Örongodis 7
- 1993 – Recital
- 1994 – Dansgodis
- 1995 – Echo de Vienne
- 1996 – Guldgodis
- 1997 – Nordisk pianolyrik
- 2006 – Lars Roos i Falun 2004
- 2008 – Lars Roos : 40-årsjubileum
- 2010 – Som din dag
Källor
Noter
- ^ Sveriges befolkning 1990, DVD-ROM, Riksarkivet SVAR 2011
- ^ [a b] ”lars-roos-60”. Helsingborgs Dagblad. 18 augusti 2005. Arkiverad från originalet den 6 december 2019. https://web.archive.org/web/20191206025816/https://www.hd.se/2005-08-18/lars-roos-60-ar-den-18-augusti.
- ^ [a b] ”Spotlight”. Sveriges Radio. 24 juni 2015. https://sverigesradio.se/sida/avsnitt/579565. Läst 6 december 2019.
- ^ [a b c] Lars Collin (5 mars 2006). ”Musikant söker nya vägar”. Svenska Dagbladet. http://www.svd.se/musikant-soker-nya-vagar. Läst 5 september 2015.
- ^ Linda Hjertén (30 september 2004). ”Ögonsjukdom tvingar Lars Roos sluta spela”. Aftonbladet. https://www.aftonbladet.se/nojesbladet/musik/a/XwbXXm/ogonsjukdom-tvingar-lars-roos-sluta-spela.
- ^ Torbjörn Lindqvist. ”Jag ser inte musiken längre (2006)”. MAS-media, Svensk Filmdatabas. http://www.svenskfilmdatabas.se/sv/item/?type=film&itemid=69170. Läst 15 mars 2020.
- ^ Jenny Leonardz (21 februari 2006). ”Pianistens förlorade syn blev film”. Svenska Dagbladet. https://www.svd.se/pianistens-forlorade-syn-blev-film.
- ^ ”Sjukdomen hindrar - "Jag ser inte musiken längre" - SVT1 2006-08-03 20:30”. Svenska Dagbladet. 3 augusti 2006. https://www.svd.se/arkiv/2006-08-03/70.
- ^ ”Från Gospel till Chopin - ett spännande möte mellan två folkkära artister, Berwaldhallen”. Svenska Dagbladet. 25 september 2007. https://www.svd.se/arkiv/2007-09-25/78.
- ^ ”Lars Roos - Exklusivt tillfälle att lyssna till pianisten Lars Roos i Stockholm”. Svenska Dagbladet. 18 oktober 2015. https://www.svd.se/arkiv/2015-10-18/63.
- ^ ”Pianorecital med världspianisten Lars Roos – musik av bland andra Mozart, Beethoven och Bartók”. Svenska Dagbladet. 14 oktober 2016. https://www.svd.se/arkiv/2016-10-14/38.
Webbkällor
- Svensk mediedatabas
Externa länkar
- Lars Roos webbplats
- Lars Roos på Discogs
|