Tiros 1
Tiros 1 | |
Program | Tiros |
---|---|
Uppskjuten | 1 april 1960, 11:40:09 UTC |
NSSDC-ID | 1960-002B[1] |
Uppskjuten från | Cape Canaveral AFS |
Uppskjutningsraket | Thor |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/dc/Tiros_1_instruments.jpg/234px-Tiros_1_instruments.jpg)
TIROS I (eller TIROS-1) var den första framgångsrika vädersatelliten och den första i TIROS-serien (Television InfraRed Observation Satellite). Den sköts upp klockan 06.40 EST[2] den 1 april 1960 från Cape Canaveral AFS, Florida, USA.
TIROS I hade skapats med syftet att testa experimentella tekniker för att ta televisionsbilder på vädermönster.[1] Den placerades i en nästan cirkulär omloppsbana med altitud mellan 435,5 km och 468,28 km.[2] Trots att TIROS I endast fungerade under 78 dagar (15 färre än planerat[2]) var den avsevärt mer framgångsrik än Vanguard 2 för att visa att satelliter är användbara för att observera atmosfäriska förhållanden. Totalt sände satelliten 22 952 bilder tillbaka till jorden.[3]
TIROS I var 0,48 m hög och 1,1 m i diameter.[2] Två televisionskameror med olika upplösning rymdes i den 122,5 kg tunga farkosten. Varje kamera var utrustad med en bandspelare som lagrade bilder under tiden satelliten inte hade direktkontakt med markkontrollen. Kraftförsörjningen bestod av cirka 9 000 solceller som laddade 21 nickel-kadmiumbatterier ombord.[1]
-
Uppskjutningen från Cape Canaveral AFS. -
Första bilden TIROS I sände från rymden. -
Bild tagen av TIROS I på en cyklon.
Referenser
- ^ [a b c] ”NASA Space Science Data Coordinated Archive” (på engelska). NASA. https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=1960-002B. Läst 5 april 2020.
- ^ [a b c d] ”U.S. Launches Camera Weather Satellite”. The Fresno Bee (AP och UPI): ss. 1a, 4a. 1 april 1960.
- ^ ”Small Satellites Homepage - 1960 to 1969”. Surrey Satellite Technology Ltd. Arkiverad från originalet den 6 juli 2009. https://web.archive.org/web/20090706090904/http://centaur.sstl.co.uk/SSHP/mini/mini60s.html. Läst 2 april 2010.
Externa länkar
- TIROS – NASA Science