Uppsalapendeln
Uppsalapendeln | ||||||||||||||||||||||||||||
![]() Uppsalapendeln (t.v.) och SL:s pendeltåg på Uppsala centralstation | ||||||||||||||||||||||||||||
Allmänt | ||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Plats | ![]() | |||||||||||||||||||||||||||
Antal hållplatser | 4 | |||||||||||||||||||||||||||
Organisation | ||||||||||||||||||||||||||||
Infrastrukturförvaltare | Trafikverket | |||||||||||||||||||||||||||
Trafikoperatör | SJ AB | |||||||||||||||||||||||||||
Tekniska fakta | ||||||||||||||||||||||||||||
Banlängd | 66 kilometer | |||||||||||||||||||||||||||
Elektrifierad | Ja | |||||||||||||||||||||||||||
|
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/63/Uppsalapendeln.jpg/250px-Uppsalapendeln.jpg)
Uppsalapendeln är ett smeknamn på SJ:s regionaltåg mellan Stockholm och Uppsala. Det stora antalet resande och turtätheten gör den till en av Sveriges mest trafikerade järnvägsförbindelser. De flesta av tågen stannar även i Knivsta och Märsta. Uppsalapendeln körs med oftast traditionella loktåg, men X40-tåg ("dubbeldäckare") förekommer.
I begreppet "Uppsalapendeln" inkluderas normalt inte de pendeltåg mellan Uppsala och Stockholm, som infördes av Storstockholms lokaltrafik (SL) 2012 och inte heller de regionaltåg som Mälardalstrafik kör mellan Uppsala och Stockholm under varumärket Mälartåg.
2024 tog SJ beslutet att lägga ner regionaltågstrafiken från och med december 2024 på grund av bristande lönsamhet i konkurrens med skattefinansierad trafik på samma sträcka.[1]
Historia
Förhistoria
Det som då kallades Norra stambanan öppnades för trafik sträckan Stockholm N-Uppsala C redan 1866 och utökades till dubbelspårsdrift 1908. Järnvägen, som idag kallas Ostkustbanan, elektrifierades 1926-1934.[2]
Den moderna Uppsalapendeln
Man kan säga att dagens Uppsalapendel grundades 1968, då det relativt nybildade SL övertog Stockholms pendeltåg och startade pendeltågstrafik på sträckan Stockholm-Märsta, något som ledde till att Uppsalapendeln bara behövde göra uppehåll i Märsta och Knivsta. Detta förkortade restiderna avsevärt. Under slutet av 80-talet och början av 90-talet kördes vissa tåg med ett Rc-lok i ena änden och med en AFM7 (manövervagn), men idag kör man istället med två Rc-lok, ett i vardera änden.[2]
Trafikvolym
Det går (hösten 2018) 1-5 tåg/timme per riktning, och de flesta stannar i Knivsta och Märsta (med byte till Stockholms pendeltåg). Dessutom går SL pendeltåg från Uppsala via Knivsta och Arlanda[3][4] samt mer långväga SJ-tåg på sträckan (de som ska till eller kommer från platser norr eller nordväst om Uppsala), vilka oftast går via Arlanda (och inte stannar i Knivsta och Märsta). Totalt går cirka 50 tåg/dag i varje riktning (oräknat SJ Snabbtåg som inte är avsett för lokala resor Stockholm-Uppsala). Sedan 2017 går det dessutom några direkttåg, som inte stannar i vare sig Knivsta eller Märsta. Dessa tar cirka 30 minuter mellan Uppsala och Stockholm.[5]
År 2009 var totala antalet (oavsett färdmedel) dagliga inpendlare till Uppsala kommun 17 152 och utpendlare 21 259 enligt Statistiska centralbyrån.[6]
Banverkets preliminära statistik för 2006 var cirka 12 000 påstigande respektive 13 000 avstigande per dag på Uppsala C (inklusive X2000),[källa behövs][uppdatering behövs], inkluderat pendlare och övriga tågresenärer.
Referenser
- ^ Lindberg, Andreas (27 augusti 2024). ”SJ lägger ner pendlartrafiken mellan Stockholm och Uppsala”. Dagens nyheter. https://www.dn.se/ekonomi/sj-lagger-ner-pendlartrafiken-mellan-stockholm-och-uppsala/. Läst 27 augusti 2024.
- ^ [a b] Järnväg.net, Banguiden - Ostkustbanan
- ^ ”Arkiverade kopian”. Arkiverad från originalet den 2 februari 2014. https://archive.is/20140202135924/http://www.tim.se/aktuellt/nyheter/2012-11-26-res-med-tim-uppsala-stockholm.html. Läst 2 februari 2014.
- ^ Tidtabell för linje 51, Stockholm-Uppsala (pdf)
- ^ svt.se - 30 minuter mellan stockholm och uppsala med nya direkttåg
- ^ SCB:s statistik över arbetskraftspendling Arkiverad 8 augusti 2011 hämtat från the Wayback Machine.
|