4-й танковий корпус СС
4-й танковий корпус СС IV. SS-Panzerkorps | |
---|---|
![]() Танкісти важкого танку Тигр-ІІ зі складу 3-ї танкової дивізії СС «Мертва голова» 4-го танкового корпусу СС. Будапештська операція. Угорщина. 1944 | |
На службі | 5 серпня 1943 — 8 травня 1945 |
Країна | ![]() |
Вид | Ваффен-СС |
Тип | ![]() |
Роль | танкові війська |
Чисельність | танковий корпус |
У складі | 9-та армія Група армій «Центр» 6-та армія |
Війни/битви | Друга світова війна |
Командування | |
Визначні командувачі | обергрупенфюрер СС Вальтер Крюгер обергрупенфюрер СС Герберт Отто Гілле |
4-й танковий корпус СС (нім. IV. SS-Panzerkorps) — танковий корпус військ СС за часів Другої світової війни.
Історія
Райони бойових дій
- Франція (червень 1943 — липень 1944);
- Польща (липень 1944 — січень 1945);
- Угорщина та Австрія (січень — травень 1945).
Командування
Командири
обергруппенфюрер СС Альфред Вюнненберг (нім. Alfred Wünnenburg) (8 червня — 23 жовтня 1943);
обергруппенфюрер СС Вальтер Крюгер (нім. Walther Krüger) (23 жовтня 1943 — 14 березня 1944);
обергруппенфюрер СС Маттіас Кляйнгайстеркамп (нім. Matthias Kleinheisterkamp) (1 — 20 липня 1944);
оберфюрер СС Ніколаус Гайльман (нім. Nikolaus Heilmann) (20 липня — 6 серпня 1944);
обергруппенфюрер СС Герберт Отто Гілле (нім. Herbert Otto Gille) (6 серпня 1944 — 8 травня 1945).
Нагороджені корпусу
- За дії 18 серпня 1944 2-га батарея 104-го корпусного батальйону зв'язку СС нагороджена Сертифікатом Пошани Головнокомандувача Сухопутних військ для військових формувань Вермахту
- Нагороджені корпусу[1]
![]() | Кавалери Золотого Німецького Хреста | 1 |
![]() | Кавалери Срібного Німецького Хреста | 1 |
Бойовий склад 4-го танкового корпусу СС
Постійні[2]
Формування управління, забезпечення та підтримки
- авіаційна ескадрилья корпусу (Fliegerstaffel);
- 107-й топографічний відділ корпусу СС (SS-Korpskartenstelle (mot) 107);
- 104-й артилерійське командування СС (SS-ArKo 104);
- 104-й важкий артилерійський дивізіон СС (Schwere SS-Artillerie-Abt 104 / 504);
- 104-та важка моторизована батарея розвідки СС (Schwere SS-Beoachtungs-Batterie (mot) 104 / 504);
- 1-ша та 2-га моторизовані зенітні батареї СС (1.u.2.SS-Flak Kompanie (mot) 104 / 504);
- 104-й зенітний дивізіон СС (SS-Flak Abteilung 104 / 504);
- 104-й корпусний батальйон зв'язку СС (SS-Korps-Nachrichten-Abteilung 104);
- 104-й корпусний інженерний батальйон СС (SS-Korps-Pionier-Bataillon 104 / 504);
- 104-й дивізіон реактивних установок СС (SS-Werfer-Abteilung 104 (1));
- 104-та корпусна рота безпеки СС (SS-Korps-Sicherungs-Kompanie 104);
- 104-та корпусна моторизована рота фельджандармерії СС (SS-Korps-Feldgendamerietrupp (mot) 104 / 504);
- 104-та моторизована рота військової преси (SS-Kriegsberichter-Kompanie 104 / 504);
- 104-те управління корпусного постачання СС (SS-Korps-Nachschubtruppen 104);
- 104-та моторизована фельдпошта (SS-Feldpostamt (mot) 104);
- 104-та авторемонтна рота СС (SS-Kfz-Instandsetzungs-Kompanie 104);
- SS-Bekleidungs-Instandsetzungs-Kompanie 104;
- 104-та корпусна санітарна рота/батальйон СС (SS-Sanitäts-Kompanie /-Abt 104);
- 104-й польовий лазарет СС (SS-Feldlazarett 104);
- 104-й мобільний санітарно-евакуаційний транспортний загін (SS-Krankenkraftwagen-Zug 104 / 504);
- фортифікаційно-геологічний загін (SS-Wehrgeologen-Einsatz-Zug).
Непостійні[3][4]
- 16-та танково-гренадерська дивізія СС «Рейхсфюрер СС» (16.SS-Panzergrenadier-Division "Reichsführer SS");
- 9-та танкова дивізія СС «Гогенштауфен» (9.SS-Panzer-Division "Hohenstaufen").
- танкова дивізія СС «Тотенкопф» (SS-Panzergrenadier-Division "Totenkopf");
- танкова дивізія СС «Вікінг» (SS-Panzergrenadier-Division "Wiking").
- танкова дивізія СС «Тотенкопф»;
- танкова дивізія СС «Вікінг»;
- 19-та танкова дивізія (19. Panzer-Division);
- 73-тя піхотна дивізія (73. Infanterie-Division);
- 1-ша кавалерійська дивізія (Угорщина)
- 3-тя танкова дивізія СС «Тотенкопф»;
- 5-та танкова дивізія СС «Вікінг»;
- 19-та танкова дивізія.
- 3-тя танкова дивізія СС «Тотенкопф»;
- 5-та танкова дивізія СС «Вікінг»;
- 73-тя піхотна дивізія;
- 542-га фольксгренадерська дивізія (542. Volksgrenadier-Division).
- 3-тя танкова дивізія СС «Тотенкопф»;
- 5-та танкова дивізія СС «Вікінг»;
- 6-та танкова дивізія (6. Panzer-Division);
- 96-та піхотна дивізія (96. Infanterie-Division).
- 3-тя танкова дивізія СС «Тотенкопф»;
- 5-та танкова дивізія СС «Вікінг»;
- 6-та танкова дивізія (6. Panzer-Division);
- 711-та піхотна дивізія (711. Infanterie-Division);
- дивізійна група Папе (DivGr.Pape).
- 3-тя танкова дивізія СС «Тотенкопф»;
- 5-та танкова дивізія СС «Вікінг»;
- 1-ша танкова дивізія (1. Panzer-Division);
- 3-тя танкова дивізія (3. Panzer-Division);
- 509-й важкий танковий батальйон (schwere Panzer-Abteilung 509);
- танковий батальйон (Panzer-Abteilung I./24);
- артилерійські та інші формування.
- 3-тя танкова дивізія СС «Тотенкопф»;
- 5-та танкова дивізія СС «Вікінг»;
- 2-га танкова дивізія (Угорщина) (2. Panzer-Division (ung.);
- дивізійна група Хольсте (DivGr.Holste).
- 3-тя танкова дивізія СС «Тотенкопф»;
- 5-та танкова дивізія СС «Вікінг»;
- 356-та піхотна дивізія (356. Infanterie-Division);
- 2-га танкова дивізія (Угорщина).
- 1-ша танкова дивізія;
- 3-тя танкова дивізія;
- 5-та танкова дивізія СС «Вікінг».
- 1-ша танкова дивізія;
- 3-тя танкова дивізія;
- 5-та танкова дивізія СС «Вікінг»;
- 1-ша фольксгренадерська гірська дивізія (1. Volks-Gebirgs-Division).
Див. також
- Дебреценська операція
- Кечкемет-Будапештська операція
- Балатонська операція
- Секешфехервар-Естергомська операція
- Сольнок-Будапештська операція
Джерела
- Will Fey. Armor Battles of the Waffen-SS (1943-1945). — Mechanicsburg, PA : Fedorowich Publishing, 2003. — 362 с. — ISBN 0-8117-2905-2. (англ.)
- М. Уиндроу. Охранные отряды НСДАП. Войска СС. — М. : АСТ, Астрель, 2004. — 64 с. — (Военно-историческая серия "СОЛДАТЪ") — 5000 прим. — ISBN 5-17-022241-6. (рос.)
- Константин Семенов. Войска СС. Солдаты как все. — М. : Яуза, Эксмо, 2004. — 384 с. — (Империя III рейх) — 6000 прим. — ISBN 5-699-05983-0. (рос.)
Посилання
- IV. SS-Panzerkorps. на axishistory.com. Архів оригіналу за 17 липня 2013. Процитовано 11 грудня 2011. (англ.)
- IV.SS-Panzer-Korps. на feldgrau.com. Архів оригіналу за 17 липня 2013. Процитовано 11 грудня 2011. (англ.)
- IV. SS-Panzerkorps. на lexikon-der-wehrmacht.de. Архів оригіналу за 17 липня 2013. Процитовано 11 грудня 2011. (нім.)
- IV. SS-Panzerkorps. на okh.it. Архів оригіналу за 17 липня 2013. Процитовано 11 грудня 2011. (італ.)
- IV танковый корпус СС
Література
- Georg Tessin: Verbände und Truppen der Deutschen Wehrmacht und Waffen-SS im Zweiten Weltkrieg 1939–1945. Biblio-Verlag, Bissendorf 1973, ISBN 3-7648-0871-3
- Mark C. Yerger — Waffen-SS Commanders: The Army, corps and divisional leaders of a legend
- Samuel W. Mitcham Jr — The Panzer Legions: A guide to the German Army Tank Divisions of WWII and Their Commanders
Примітки
- ↑ Holders of high awards [Архівовано 2013-02-24 у Wayback Machine.] (англ.)
- ↑ IV. SS-Panzerkorps. Архів оригіналу за 17 липня 2013. Процитовано 11 грудня 2011.
- ↑ IV. SS-Panzerkorps. Архів оригіналу за 17 липня 2013. Процитовано 11 грудня 2011.
- ↑ IV. SS-Panzerkorps. Архів оригіналу за 17 липня 2013. Процитовано 11 грудня 2011.
![]() | Це незавершена стаття про Збройні сили Німеччини у Другій світовій війні. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
|
|