Rheinmetall Rh-120
Танкова гармата Rheinmetall 120 мм | |
---|---|
![]() Схематичне зображення гармати Rheinmetall 120 мм | |
Тип | гладкоствольна танкова гармата |
Походження | Німеччина |
Історія використання | |
На озброєнні | 1979—до тепер |
Оператори | «див. Оператори» |
Історія виробництва | |
Виробник | Rheinmetall |
Характеристики | |
Вага | 1190 кг (ствола) 3317 кг (башти) |
Довжина | L/44: 5,28 м L/55: 6,6 м |
Довжина ствола | 44-45 калібрів |
Калібр | 120 мм |
Дульна швидкість | 1580 до 1750 м/м |
Дальність вогню | |
Ефективна | 4000 м з DM63[1] 8000 м з LAHAT[2] |
![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7a/Rheinmetall_120_mm_gun-Leoaprd_2E.jpg/300px-Rheinmetall_120_mm_gun-Leoaprd_2E.jpg)
Rheinmetall Rh-120 — гладкоствольна 120-мм танкова гармата, створена західнонімецькою компанією Rheinmetall-DeTec AG у відповідь на розвиток радянської бронетехніки і озброєнь. Виробництво розпочато у 1974 році, з першої версії гармати L/44 завдовжки 44 калібри. Спершу встановлена на німецькому танку Leopard 2 і невдовзі розпочато ліцензійне виробництво для американських танків M1A1 Abrams та інших. Американська версія, гармата M256, використовує спіральну пружинну систему відкоту замість гідравлічної.[3] 120 мм гармата мала довжину 5,28 м і вагу приблизно 3317 кг.
У 1990 р. гармата L/44 була визнана недостатньо потужною для боротьби з майбутньою радянською бронетехнікою, що спонукало Rheinmetall на розробку потужнішої гармати. Спочатку у розробці була гармата калібру 140 мм Neue Panzerkanone 140 («нова танкова гармата 140»), але пізніше було знайдено компроміс який привів до створення покращеної гармати 120 мм, під назвою L/55, яка була створена з тою же внутрішньою геометрією, що й L/44 і таким же затвором та кріпленням. Гармата L/55 довша на 1,3 м, завдяки чому снаряд має вищу початкову швидкість. При цьому гармата зберегла сумісність зі снарядами від версії L/44.
Цими гарматами були модернізовані німецькі та голландські танки Leopard 2, а також ця гармата була обрана як головна гармата іспанських Leopard 2E та грецьких Leopard 2HEL. Її також випробовували на британському танку Challenger 2 як можливу заміну нарізної 120-мм гармати L30.
Для танків з гарматами Rheinmetall L/44 було виготовлено широку номенклатуру боєприпасів. Сюди входить серія бронебійних оперених підкаліберних снарядів, таких як американські M829 та кумулятивних боєприпасів. Останні серії боєприпасів включають широкий діапазон нових снарядів для боротьби з піхотою і укріпленнями, що дає танкам з гарматою L/44 кращу універсальність у сучасному бою.
Передумови
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/02/Leo2Br80.jpg/220px-Leo2Br80.jpg)
Через побоювання з приводу нездатності 105-мм танкової гармати L7 НАТО пробивати нову радянську броню, Rheinmetall отримала замовлення на розробку нової танкової гармати. Проєкт було почато у 1965 році, оскільки Бундесвер відчував потребу у потужнішій гарматі для своїх танків. Побоювання було підтверджено обстрілом чотирьох радянських танків Т-62, захоплених Ізраїлем у ході Шестиденної війни у червні 1967 року[4][5].
Перша радянська танкова гармата збільшеного калібру була встановлена на шасі модифікованого Т-55 в 1961 році.[6] У 1965, Радянський Союз вперше продемонстрував танк T-62, який був озброєний 115-мм гладкоствольною танковою гарматою.[7] Рішення збільшити калібр танкової гармати СРСР ухвалив на початку 1960-х, коли командир іранського танку дезертував через радянський кордон на новому танку M60 Patton, який був озброєний британською гарматою Royal Ordnance L7.[8] Незважаючи на появу танка T-62, у 1969 танк T-64 було переозброєно новою 125-мм танковою гарматою,[8] а у 1972 у Нижньому Тагілі почали випуск танку T-72, який також мав 125-мм гармату.[9] Під час Ліванської війни (1982), Ізраїльський уряд заявив про знищення дев'яти сирійських T-72 танком Меркава, який мав на озброєнні вироблену за ліцензією американську 105-мм гармату M68 (яка у свою чергу базувалася на британській гарматі L7).[10] Правда чи ні, але у Радянському Союзі провели тестові стрільби з ізраїльською гармати M111 Hetz БОПСом у Кубинці, де було підтверджено пробиття лобового похилого бронелиста танка Т-72 снарядом гармати 105 мм, але башта не була пробита.[11] У відповідь на це з'явилася модифікація танка T-72M1.[12] Тому ізраїльтяни використали нову 120 мм танкову гармату при виробництві нового ОБТ Меркава III.[13] Схожим було рішення американців про заміну 105-мм танкової гармати M68 на 120-мм гармату Rheinmetall Rh-120 у 1976; з прийняттям на озброєння танка T-64A постало питання про появу нового боєприпаса для існуючої гармати для ефективної боротьби з новим радянським танком.[14]
У 1963 р. Німеччина і США почали спільну танкову програму, яка була відома під назвою MBT-70. Екіпаж танка складався з трьох осіб, водій знаходився у башті, танк мав автомат заряджання, 20-мм автоматичну гармату як додаткову зброю, активну гідропневматичну підвіску і рознесену броню на лобовій броні і передній частині башти.[15] Танк мав покращене озброєння - 152-мм гармату-пускову установку, яка була розроблена для стрільби протитанковими ракетами MGM-51 Shillelagh.[16] Проте німецька армія була зацікавлена у танковій гарматі яка могла б стріляти звичайними снарядами. Також була спроба модифікувати 152-мм гармату для цього, але процес виявився складним і тому німці почали випуск 120-мм гармати Rheinmetall.[17]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/47/M1-A1_Abrams_Fire.jpg/250px-M1-A1_Abrams_Fire.jpg)
У 1967 р. німецьке міністерство оборони вирішило відновити програму покращення Leopard 1, яка була відома як Vergoldeter Leopard («Позолочений Леопард»), пізніше Keiler («Кабан»). Підрядником було обрано компанію Krauss-Maffei яка випустила два прототипа у 1969 та 1970.[18] Ця програма переросла у програму Leopard 2; перший прототип танка було представлено у 1972, який мав на озброєнні гладкоствольну гармату калібру 105 мм. У період з 1972 по 1975 було випущено 17 прототипів.[19] Нова гармата калібру 120 мм було розроблено у період з 1964 по 1974.[5] 10 танків з 17 мали 105-мм гладкоствольну гармату, а інші 7 мали довшу 120-мм гармату.[20] Інша програма була направлена на установку 152-мм гармати-пускової установки, це було зроблено у спробі врятувати частини MBT-70, але у 1971 ця програма була закрита з економічних причин.[21] Німецькі військові надали перевагу гладкоствольній гарматі Rheinmetall 120 мм L/44.[22]
Конструктивні особливості
Калібр гармати Rheinmetall L/44 120 мм, а довжина 44 калібри (5.28 м).[23] Вага ствола складає 1190 кг,[24] а на M1 Abrams гармата важить 3317 кг,[25] у той час як новий ствол (L/55) має довжину 55 калібрів (1,3 м). Ежектор гармати і термокожух, розроблені для регулювання температури ствола, створені з склопластику, а ствол має хромування для збільшення життя ствола.[5] Оригінальна гармата має ресурс близько 1 500 пострілів на ствол,[26] але з покращенням технології метальних зарядів ресурс ствола зростає.[27] Механізм відкоту складається з двох гідравлічних сповільнювачів та гідропневматичного блоку.[5]
Rheinmetall L/44 120 мм
Виробництво німецького танку Leopard 2 та нової 120-мм танкової гармати почалося у 1979 для виконання замовлення німецької армії.[28] Хоча американський танк M1 Abrams був спочатку озброєний 105-мм танковою гарматою M68A1 (версією гармати L7)[29], пізніше армія США планувала оснастити танк більшою гарматою[30], тому башта була розроблено для встановлення більшої гармати калібру 120 мм[29]. Виробництво танку M1A1 Abrams з новою гарматою було розпочато у 1985[31]. Гармата, відома як M256, була створена на базі гармати L/44, випускалася на арсеналі Вотервліт і була модифікована для збільшення тривалості життя гармати[32]. Серед танків з гарматою Rheinmetall, що вироблялися за ліцензією, є японський Type 90[33] та Південно-корейський K1A1[34]. Гармата дала великий поштовх у розвитку технологій[29].
Rheinmetall L/55 120 мм
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8f/Leopard_2A6_with_new_smoke_dispenser.jpg/220px-Leopard_2A6_with_new_smoke_dispenser.jpg)
Поява нових радянських танків, таких як T-80Б наприкінці 1970-х та на початку 1980-х потребували розроблення нових технологій та зброї для протидії ним[35]. Танк T-80Б мав кращу вогневу потужність[36] і нову керамічну композитну броню[37]. Танки Т-72 також були модернізовані до рівня T-80Б. У 1985 почали випускати новий T-72Б з (динамічнім захистом); з бронею на башті, яка була призначена в першу чергу для захисту від протитанкових ракет, що перевищили захист T-80Б[38].
Німецький уряд розпочав розробку нового танку Leopard 3, яку було зупинено у зв'язку з падінням Радянського Союзу[39]. 29 жовтня 1991 уряди Швейцарії, Нідерландів та Німеччини підписали угоду зі співробітництва по програмі модернізації танків Leopard 2. В цю програму входило представлення нової довшої 120-мм гармати[40], дешевшої альтернативі нової танкової гармати[41], що збільшило дальність ефективної стрільби до 1500 м. Хоча більша довжина гармати дозволяла довший і вищий максимальний тиск від згоряння заряду, внутрішня геометрія стволу залишилася такою ж самою, що дозволяло використовувати такі самі боєприпаси як для гармати L/44[42]. Більша довжина ствола дозволяла отримувати більш велику швидкість снаряду; наприклад, швидкість нових бронебійних снарядів може досягти 1750 м/с[43]. Вага нового ствола - 1347 кг[24].
Rh-120 L/55 A1 120mm
Гармата Rh-120 L/55 A1 120mm подібна до Rh-120 L/55 120mm. Порівняно з L/44 і L/55 тиск в екстремальних умовах експлуатації (Extreme Service Condition Pressure - ESCP) для L/55 A1 підвищено з 672 до 700 МПа (97 465 до 101 526 фунтів на квадратний дюйм), максимальний допустимий тиск (Permissible Maximum Pressure - PMP) з 710 до 735 МПа (від 102 977 до 106 603 фунтів на квадратний дюйм) і розрахунковий тиск (Design Pressure) від 740 до 760 МПа (від 107 328 до 110 229 фунтів на квадратний дюйм). Гармата також відома як L/55A1 і надійшла на озброєння в 2018 році[44].
Довша танкова гармата була встановлена на танк Leopard 2, що створило нову модель танку Leopard 2A6[41]. Іспанські Leopard 2E, грецькі Leopard 2HEL та сінгапурські Leopard 2SG[45], як і похідні від танків Leopard 2A6, використовують гармату довжиною 55 калібрів[46].
Rheinmetall L/51 130 мм
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/35/German_Rheinmetall_130mm.jpg/220px-German_Rheinmetall_130mm.jpg)
Вперше гармату калібром 130 мм та довжиною ствола в 51 калібр було показано на Eurosatory в 2016 році[47]. Ствол гармати важить 1400 кг, а вся гармата — 3000 кг. Згідно з заявами виробника, гармата має на 50% більший об'єм камори та на 50% більшу кінетичну енергію боєприпаса, порівняно зі 120-мм гарматою[48][49]. Також заявляється про більшу ефективну дальність та швидкострільність, завдяки автомату заряджання[50].
Вперше цю модель було встановлено на Challenger 2 в 2020 році[51][52], а в 2022 році було показано танк-демонстратор технологій Panther KF51 з цією гарматою[53].
M256
M256 — ліцензійна американська копія L/44, що використовується на танках Abrams.
Боєприпаси
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/4/4c/USARMY-M829A2.gif)
Гармата Rheinmetall має велику кількість боєприпасів. Наприклад, Rheinmetall створила широку лінійку бронебійних підкаліберних оперених снарядів (БОПС). Танк Leopard 2 мав бронебійний набій DM23,[54] створений на базі ізраїльського снаряду M111 Hetz.[55] Снаряд DM23 був замінений на DM33, який також використовували Японія, Італія, Нідерланди та Швейцарія. Снаряд DM33 піддон який складався з трьох частин і осереддя з вольфраму і міг пробивати сталеву броню товщиною 560 мм на дистанції 2000 м.[56] Снаряд DM43 було розроблено на основі цього снаряду, у співпраці Німеччини і Франції. Поява нового ствола збіглася з появою нового кінетичного снаряду, DM53. Вага набою з піддоном складала 8,35 кг з відношенням 38:1 довжини до діаметра і з дуловою швидкістю 1750 м/с, DM53 мав ефективну дальність 4000 м.[1] Подальшою розробкою, яка отримала назву DM63, стало покращення набою де було використано новий заряд. Нові порохи заряду використовувати DM63 у різних кліматичних умовах.[57] Нові боєприпаси було прийнято на озброєння у німецькій, нідерландській та швейцарській арміях.[58]
США випускають власний бронебійний оперений підкаліберний снаряд у вигляді Бронебійного стабілізованого снаряду з відкидним піддоном, з використанням осереддя зі збіднілого урану який має назву M829,[59] а потім і вдосконалені версії. Відомі під назвою M829A1 отримали назву "Silver Bullet" після успішного використання у бойових діях під час війни у Перській затоці проти іракських танків T-55, T-62 та T-72.[60] Серія M829 зосереджена навколо осереддя зі збіднілого урану, які були розроблені для пробивання ворожої боротьби завдяки кінетичному удару і створюючи осколки всередині башти, наносячи великі ушкодження всередині танку.[61] У 1998, військові США представили M829A2, який має поліпшене осереддя зі збіднілого урану і композитним пелюстковим піддоном.[62] У 2002 було розпочато виробництво ($10,000 за штуку) снаряда M829A3 з використанням більш ефективного заряду (RPD-380),[63] з легким литим піддоном і довшим (800 мм) важчим (10 кг) осереддям, який , за заявою, може пробивати останні версії російського динамічного захисту Контакт-5.[64] Між собою екіпажи Абрамсів називаю цей снаряд "super sabot".[65] У відповідь на M829A3, російська армія розробила Релікт, найсучасніший ДЗ, який вдвічі перевищує Контакт-5 в ефективності. Наступним покращеним снарядом став M829E4 який має роздільне осердя для протидії Релікту і знаходиться в розробці з 2011 року, був представлений під назвою M829A4 у 2015 році.
У Німеччині і США випускають декілька інших різних снарядів. Сюди входить німецький багатоцільовий протитанковий снаряд DM12, на базі технології кумулятивних боєголовок.[54] Проте було виявлено, що бронебійні властивості снаряду DM12 обмежені нестачею вибухових і осколкових ефектів і тому цей снаряд не дуже ефективний проти легкоброньованих цілей.[66] У США також є багатоцільовий протитанковий снаряд, відомий як M830.[67] Пізніше він був перероблений на M830A1, що допомогло танку M1 Abrams використовувати цей снаряд проти гелікоптерів.[68] M1 Abrams може використовувати картечний постріл M1028, який є ефективним засобом боротьби з піхотою/гелікоптерами. Снаряд має всередині 1000 вольфрамових куль.[69] Збройні сили США мають також новий снаряд руйнівної дії, бетонобійно-фугасний підкаліберний снаряд M908, створений на основі M830A1, але неконтактний детонатор замінений на загартовану носову кришку. Кришка допомагає снаряду проникати у бетон і вибухати всередині цілі викликаючи більше пошкоджень.[70]
Ізраїльська армія представила новий снаряд відомий як Керований протитанковий снаряд з лазерним наведенням (LAHAT).[2] У наведенні використовується напів-активне лазерне наведення, LAHAT може наводитися як танковим екіпажем так і командою наведення, також можна обирати траєкторію польоту ракети згори (для ураження броні) або напряму (для ураження ворожих гелікоптерів). Крім того, ракетами можна стріляти як з 105-millimeter (4,1 in) так і з 120 мм танкової гармати.[71] LAHAT був запропонований як варіант для Leopard 2 і пропонувався як для ізраїльських військових так і для користувачів гармат Rheinmetall на танках Leopard 2.[72] Ізраїльські Меркави також використовують снаряд відомий як APAM, який був створений для боротьби з піхотою який викидає осколки через контрольовані інтервали щоб обмежити ступінь пошкодження. Осколки мають кінетичну енергію яка здатна пробивати персональну броню.[73]
Польща представила серію снарядів для танкової гармати Rheinmetall, в тому числі практичний бронебійний снаряд (APFSDS-T-TP), бронебійно-фугасний і практичний бронебійно-фугасний (HE-TP) снаряд. Боєприпаси випускає Zakłady Produkcji Specjalnej Sp.[74]
Оператори
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ab/120mm_Rheinmetall_operators.png/400px-120mm_Rheinmetall_operators.png)
Гармата Rheinmetall L/44 вироблялася різними країнами. Наприклад, танк Leopard 2 озброєний гарматою довжиною 44 калібри, продавалися у Нідерланди, Швейцарію, Швецію, Іспанію, Австрію, Данію, Фінляндію та інші країни.[75] Єгипет виробили до 2005 року 700–800 M1A1 Abrams[76] і у 2008 запросили дозвіл на виробництво ще 125 танків; їхня гармата M256 (американська версія L/44) виготовлялася в арсеналі Вотервліт.[77] Танки M1A1 також експортувалися до Австралії,[78] а M1A2 Abrams експортувалися до Саудівської Аравії та Кувейту.[79] Американська гармата M256 побудована за ліцензією також пропонувалася General Dynamics Land Systems як частина M60-2000 Main Battle Tank який є покращенням старого танку M60 Patton для зрівняння останнього з танками M1A1 Abrams, але компанія так і не знайшла покупця.
Танк | Розробник | Країна | Гармата | Користувачі |
---|---|---|---|---|
Leopard 2 | Krauss-Maffei | ![]() | Rheinmetall 120 mm L/44 | Австрія, Бразилія, Канад, Чилі, Данія, Фінляндія, Греція, Індонезія, Нідерланди (колишній), Норвегія, Польща, Португалія, Сінгапур, Іспанія, Швеція, Швейцарія, Туреччина |
M1A1 Abrams | General Dynamics Land Systems | ![]() | M256 (L/44) | Австралія, Єгипет, Ірак, Кувейт, Саудівська Аравія |
Type 90 | Mitsubishi Heavy Industries | ![]() | Rheinmetall 120 mm L/44 | |
K1A1 | Hyundai Rotem | ![]() | KM256 |
Танк Leopard 2A6 з гарматою L/55 експортували для Канадської армії, а також новими гарматами було оновлено нідерландські танки Leopard 2.[80] Британська армія тестувала довшу гармату Rheinmetall з метою заміни нарізної гармати L30A1 120 мм L/55 танка Challenger 2.[81] Два Challenger 2 було модифіковано для участі у випробуваннях.[82] World Industries Ace Corporation (WIA), корейська компанія разом з Hyundai Kia Motors Group, також випускає гармату L/55 за ліцензією для нового танку K2 Black Panther.
Танк | Розробник | Країна | Гармата | Поширення |
---|---|---|---|---|
Leopard 2A6 | Krauss-Maffei | ![]() | Rheinmetall 120 mm L/55 | Канада, Фінляндія, Греція, Недерланди, Португалія, Іспанія |
K2 Black Panther | Agency for Defense Development | ![]() | Rheinmetall 120 mm L/55 | Південна Корея |
Altay (tank) | Roketsan, Aselsan, Otokar, Hyundai Rotem, MKE | ![]() | Rheinmetall 120 mm L/55 | Туреччина |
Див. також
- Гармати схожої ролі та епохи
- L30: Британська 120-мм нарізна гармата
- GIAT CN120-26/52: Французька гармата
- IMI 120 мм гармата: Ізраїльська гармата
- 2A46 125 мм гармата: Радянська 125 мм гармата
- 2A82 125 мм гармата: Нова російська 125 мм гармата
Примітки
- ↑ а б Eshel (2005), p. 96.
- ↑ а б Jane's Armour & Artillery Upgrades (subscription), Israel Aerospace Industries LAser Homing Anti-Tank (LAHAT) projectile (Israel), Gun-launched guided projectiles, accessed 13 November 2008
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 4 березня 2016. Процитовано 29 червня 2016.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Rheinmetall, Leopard 2: the world's most advanced main battle tank [Архівовано 29 червня 2012 у Archive.is], accessed 9 January 2009
- ↑ а б в г Jane's Armour & Artillery (subscription), [[https://web.archive.org/web/20090220223645/http://www.janes.com/extracts/extract/jaau/jaau0021.html Архівовано 20 лютого 2009 у Wayback Machine.] Rheinmetall 120 mm L44 smoothbore gun (Germany)], accessed 6 November 2008, claims development began in 1964.
- ↑ Norman, p. 14
- ↑ Zaloga (1979), p. 20
- ↑ а б Zaloga (2004), p. 5
- ↑ Zaloga (2004), p. 7
- ↑ Warford (2006), pp. 23–24
- ↑ Warford (2006), p. 24
- ↑ Warford (2006), p. 25
- ↑ Katz (1997), 38
- ↑ Green (2005), 32–33
- ↑ Hilmes (2001), p. 17
- ↑ Zaloga (1982), p. 19
- ↑ McNaugher (1981), p. vi
- ↑ Jerchel (1998), p. 5
- ↑ Hilmes (2001), p. 18
- ↑ Jerchel (1998), p. 6
- ↑ Jerchel (1998), pp. 6–7
- ↑ Jerchel (1998), p. 7
- ↑ Rheinmetall Defense, 120 mm L44 Tank Gun, accessed 9 November 2008; barrel length can be found by multiplying the caliber length by the caliber diameter.
- ↑ а б Maxwell (2002), p. 82
- ↑ Green (2005), p. 61
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 22 жовтня 2013. Процитовано 29 червня 2016.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 8 січня 2015. Процитовано 29 червня 2016.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Jerchel (1998), p. 11
- ↑ а б в Green (1992), p. 56
- ↑ Chait (2005), p. 12
- ↑ Green (2005), pp. 24–29
- ↑ Chait (2005), pp. 12–13
- ↑ Bolté (1997), p. 25
- ↑ Clemens (1999), p. 15; based on the United States' M256 gun.
- ↑ Jerchel (1998), p. 24
- ↑ Baryatinskiy (2006), pp. 23–25
- ↑ Baryatinskiy (2006), p. 14
- ↑ Zaloga (1993), p. 10
- ↑ Jerchel (1998), pp. 33–34
- ↑ Jerchel (1998), p. 34
- ↑ а б Hilmes (2004), p. 76
- ↑ Jane's Armour & Artillery Upgrades (subscription), Rheinmetall 120 mm L55 smoothbore gun (Germany), accessed 10 November 2008
- ↑ Rheinmetall Defence, 120 mm L55 Tank Gun[Архівовано 5 квітня 2010 у Wayback Machine.]
- ↑ New 120 mm gun and ammunition; a 20% performance increase in the coming years, edrmagazine.eu, 05-03-2021
- ↑ Miller, Stephen W. (26 квітня 2017). Tanked Up. Asian Military Review (амер.). Архів оригіналу за 5 серпня 2021. Процитовано 5 серпня 2021.
- ↑ Candil (2007), p. 66
- ↑ What future for tank guns? The Rheinmetall view, edrmagazine.eu, 05-03-2021
- ↑ Rheinmetall Ups Tank Firepower with new 130mm Gun – Defense Update. 14 червня 2016. Архів оригіналу за 26 травня 2019. Процитовано 26 травня 2019.
- ↑ Why 130 mm and not a bigger calibre?, edrmagazine.eu, 05-03-2021
- ↑ Panther KF51 main battle tank. Rheinmetall defence. Rheinmetall. Процитовано 26 червня 2022.
- ↑ Rheinmetall – MBT 130 mm Gun. Архів оригіналу за 31 липня 2020. Процитовано 31 липня 2020 — через www.youtube.com.
- ↑ Army Recognition, [Rheinmetall from Germany unveils new Main Battle Tank MBT with 130mm cannon https://www.armyrecognition.com/defense_news_july_2020_global_security_army_industry/rheinmettall_unveils_new_leopard_tank_mbt_with_130mm_cannon.html [Архівовано 2020-08-09 у Wayback Machine.]], 31.07.2020
- ↑ Panther KF51 main battle tank. Rheinmetall defence. Rheinmetall. Процитовано 26 червня 2022.
- ↑ а б Jerchel (1998), p. 22
- ↑ Jane's Ammunition Handbook (subscription), 120 mm M111 IMI APFSDS-T round (Israel), Tank and anti-tank guns, accessed 11 November 2008
- ↑ Jane's Ammunition Handbook (subscription), [[https://archive.today/20130103130425/http://www.janes.com/extracts/extract/jah/jah_0303.html Архівовано 3 січня 2013 у Archive.is] [Архівовано 3 січня 2013 у Archive.is] 120 mm DM 33A1 and DM 43A1 APFSDS-T rounds (Germany)], accessed 11 November 2008
- ↑ Hilmes (2007), p. 93.
- ↑ Jane's Ammunition Handbook (subscription), [[https://web.archive.org/web/20090324062537/http://www.janes.com/extracts/extract/jah/jah_0304.html Архівовано 24 березня 2009 у Wayback Machine.] [Архівовано 24 березня 2009 у Wayback Machine.] 120 mm DM53 and DM63 LKE II APFSDS-T round (Germany)], accessed 11 November 2008
- ↑ Green (2005), p. 68.
- ↑ Green (1992), p. 74
- ↑ Green (1992), pp. 76–77.
- ↑ Green (2005), p. 69.
- ↑ "ATK Specifications: 120mm M829A3 APFSDS-T Ammunition" [Архівовано 2 травня 2014 у Wayback Machine.].
- ↑ Green (2005), p. 70.
- ↑ 120mm Tank Gun KE Ammunition. Defense Update. 22 листопада 2006. Архів оригіналу за 5 серпня 2007. Процитовано 3 вересня 2007.
- ↑ Eshel (2005), p. 98.
- ↑ Green (2005), p. 71.
- ↑ Fogg (1994), p. 12.
- ↑ Green (2005), p. 72.
- ↑ Hilmes (2007), pp. 92–93.
- ↑ Gelbart (2004), pp. 40–41
- ↑ Eshel (2005), p. 100
- ↑ Eshel (2003), p. 46
- ↑ Brumar, 120 mm Rounds for Rh 120 L 44 Tank Gun
- ↑ Jerchel (1998), pp. 36–42
- ↑ Green (2005), p. 25
- ↑ Defense Industry Daily, Egypt: $889M Request for 125 M1A1 Tanks [Архівовано 17 жовтня 2008 у Wayback Machine.], accessed 9 November 2008
- ↑ Jane's Defense Weekly (subscription), Australia prepares for M1A1s, accessed 9 November 2008
- ↑ Green (2005), p. 34
- ↑ Defense Industry Daily, Tanks for the Lesson: Leopards, too, for Canada [Архівовано 21 червня 2008 у Wayback Machine.], accessed 10 November 2008
- ↑ Rheinmetall Defence, Rheinmetall 120 mm smoothbore technology for Britain's Challenger [Архівовано 25 вересня 2006 у Wayback Machine.], accessed 10 November 2008
- ↑ Hilmes (2007), p. 88
Джерела
- 120 mm Rounds for Rh 120 L 44 Tank Gun (PDF). Warsaw, Poland: Bumar. Архів оригіналу (pdf) за 17 грудня 2008. Процитовано 26 листопада 2018.
- Baryatinskiy, Mikhail (2007). Main Battle Tank T-80. Surrey, United Kingdom: Ian Allen. с. 96. ISBN 0-7110-3238-6.
- Bolté, Philip L.; Iwao Hayashi (1 January 1997). Japanese Armored Vehicle Development. ARMOR. Fort Knox, Kentucky: U.S. Armor Center.
- Burton, Larry; Robert Carter; Victor Champagne та ін. (1 January 2004). Army Targets Age Old Problems with New Gun Barrel Technologies. AMPTIAC Quarterly. Rome, New York: Advanced Materials and Processes Technology Information Analysis Center. 8 (4).
- Candil, Antonio (1 February 2007). The Spanish Leopard 2E: A Magnificent Tool. Military Technology. Mönch Editorial Group: 2.
- Chait, Richard; John Lyons; Duncan Long (1 December 2005). Critical Technology Events in the Development of the M1 Abrams. Center for Technology and National Security Policy.
- Clemens, Jon (1 July 1999). Tank Assessment Survey Ranks Leopard 2A6 Tops, With the M1A1 the Runner-up. ARMOR. Fort Knox, Kentucky: U.S. Armor Center.
- Dunstan, Simon (2006). Challenger 2 Main Battle Tank 1987–2006. Oxford, United Kingdom: Osprey. с. 48. ISBN 1-84176-815-4.
- Eshel, David (1 January 2003). The Merkava Mk 4 – Israel's Newest MBT Enters Service. ARMOR. Fort Knox, KY: U.S. Armor Center.
- Eshel, Tamir (1 February 2005). Improving the Leopard Firepower: More Potent Ammunition Prepares the Leopard to Face a Wide Spectrum of Missions. Military Technology. Mönch Editorial Group.
- Fogg, William; Robert Horner (1 May 1994). The New MPAT Round. ARMOR. Fort Knox, Kentucky: U.S. Armor Center.
- Gelbart, Marsh (2008). Modern Israeli Tanks and Infantry Carriers 1985–2004. Oxford, United Kingdom: Osprey. с. 48. ISBN 1-84176-579-1.
- Green, Michael; Greg Stewart (2005). M1 Abrams At War. St. Paul, Minnesota: Zenith Press. с. 127. ISBN 0-7603-2153-1.
- Green, Michael (1992). M1 Abrams Main Battle Tank: The Combat and Development History of the General Dynamics M1 and M1A1 Tanks. Osceola, Wisconsin: Motorbooks International. с. 96. ISBN 0-87938-597-9.
- Hilmes, Rolf (1 December 2004). Arming Future MBTs – Some Considerations. Military Technology. Mönch.
- Hilmes, Rolf (1 March 2007). Development Trends in Tank Armament. Military Technology. Mönch.
- Jerchel, Michael; Uwe Schnellbacher (1998). Leopard 2 Main Battle Tank 1979–1998. Oxford, United Kingdom: Osprey. с. 48. ISBN 1-85532-691-4.
- Katz, Sam (1997). Merkava Main Battle Tank MKs I, II & III. Oxford, United Kingdom: Osprey. с. 48. ISBN 1-85532-643-4.
- Lathrop, Richard; John McDonald (2003). M60 Main Battle Tank 1960–91. Oxford, United Kingdom: Osprey. с. 48. ISBN 1-84176-551-1.
- Maxwell, David (1 June 2002). New Tanks for the Old, Part II: Tank Top Upgrades. Armada International. 0252-9793.
- Maxwell, David (1 February 2003). Try a 120 For Size. Armada International. 0252-9793.
- Norman, Michael. Soviet Mediums T44, T54, T55 & T62. Berkshire, United Kingdom: Profile Publications Ltd.
- Warford, James M. (1 September 2006). The Secret Testing of Israeli M111 "Hetz" Ammunition: A Model of Failed Commander's Responsibility. ARMOR. Fort Knox, Kentucky: U.S. Armor Center.
- Zaloga, Steven J.; (Lt. Col.) James W. Loop (1982). Modern American Armor: Combat Vehicles of the United States Army Today. New York City, New York: Arms and Armour Press. с. 88. ISBN 0-85368-248-8.
- Zaloga, Steven J. (1979). Modern Soviet Armor: Combat Vehicles of the USSR and Warsaw Pact Today. Edinburg, United Kingdom: Prentice Hall. с. 88. ISBN 0-13-597856-4.
- Zaloga, Steven J. (2004). T-54 and T-55 Main Battle Tanks 1944–2004. Oxford, United Kingdom: Osprey. с. 48. ISBN 1-84176-792-1.
- Zaloga, Steven J. (1993). T-72 Main Battle Tank 1974–93. Oxford, United Kingdom: Osprey. с. 48. ISBN 1-85532-338-9.
- Zaloga, Steven J. (1999). The M47 and M48 Patton Tanks. Oxford, United Kingdom: Osprey. с. 48. ISBN 1-85532-825-9.
Посилання
- Huls, Harlan (22 квітня 2008). Firing US 120mm Tank Ammunition in the Leopard 2 Main Battle Tank (PDF). NDIA Guns and Missiles Conference (dtic.mil). Alliant Techsystems (ATK). Архів оригіналу (PDF) за 4 вересня 2012. Процитовано 14 січня 2012.
- Website of Rheinmetall Defence [Архівовано 8 січня 2015 у Wayback Machine.]
- п
- о
- р
- KSPG[en]
- Maschinenbau Kiel[en]
- Mauser
- Rheinmetall Air Defence[en]
- Rheinmetall Algeria[en]
- Rheinmetall MAN Military Vehicles
- Boxer
- IdZ
- Індивідуальний гранатомет Mle F1 (LGI Mle F1)[en]
- LIV (SO) Serval
- LLM01[en]
- Серії тактичних вантажівок MAN LX і FX[en]
- Серія тактичних вантажівок RMMV HX
- Mauser BK-27[en]
- Mungo ESK
- Nanuk Remotely Controlled Weapon Station[en]
- Rheinmetall Seahawk[en]
- Nächstbereichschutzsystem MANTIS
- Rheinmetall Oerlikon Millennium Gun
- Puma (БМП)
- 120 мм гармата Rheinmetall
- Rheinmetall KZO
- Rheinmetall LTA2[en]
- Rheinmetall MG 3
- Rheinmetall MG 60[en]
- Rheinmetall Rh 202
- Rheinmetall RMG.50[en]
- Rheinmetall RMG 7.62[en]
- Rheinmetall RMK30
- Rheinmetall YAK
- TPz Fuchs
- Wiesel AWC
- Wisent[en]
- Lynx KF41
- Panther KF51
- 3,7 см Pak 36
- 5 см Pak 38
- 7,5 см KwK 42
- 7,5 см Pak 40
- 7,5 см FK 16 nA
- 7,5 см Leichtgeschütz 40
- 8 см PAW 600
- 8,8 см Flak 18/36/37/41
- 10 см Nebelwerfer 35[en]
- 10 см Nebelwerfer 40[en]
- 10,5 см Leichtgeschütz 42
- 10,5 см leFH 16
- 10,5 см leFH 18
- 15 см Nebelwerfer 41[en]
- 15 см sIG 33[en]
- 38 см schwerer Ladungswerfer[en]
- MG 42
- Гармата MK 108
- Гармата MK 115
- 15-фунтова гармата QF[en]
- Solothurn S-18/1000[en]
- Solothurn ST-5[en]