Storstockholms Lokaltrafik
![Мапа](https://maps.wikimedia.org/img/osm-intl,15,59.335203,18.013961,280x280.png?lang=uk&domain=uk.wikipedia.org&title=Storstockholms_Lokaltrafik&revid=43343909&groups=_5353a973e5db4f2a49d5aa038ef70645772c8b8b)
![CMNS:](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/15px-Commons-logo.svg.png)
|оборот=
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/80/Stockholm_Tunnelbana_train_C20.jpg/220px-Stockholm_Tunnelbana_train_C20.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/06/Alvik_Station%2C_Nockebybanan%2C_2004.jpg/220px-Alvik_Station%2C_Nockebybanan%2C_2004.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c9/Ny_pendeltag_stockholm.jpg/220px-Ny_pendeltag_stockholm.jpg)
Storstockholms Lokaltrafik AB (буквально —Міський транспорт Великого Стокгольма), що використовує назву SL [1] — муніципальна компанія, що займається організацією громадського транспорту (крім поромів у Стокгольмському архіпелазі, що обслуговуються Waxholmsbolaget) у лені Стокгольм.
Історія
«SL» походить від «AB Stockholms Spårvägar[en]» (SS), міській транспортній компанії, яка була заснована в 1915 році містом Стокгольм з метою деприватизації двох окремих приватних трамвайних мереж в одну ефективнішу компанію. Наприкінці 1920-х років SS також придбала приватні компанії автоперевізники. Перша черга Стокгольмського метро була відкрита в 1950 році. SS було перейменовано на SL в січні 1967 року, коли метрополітен, приміські поїзди та автобуси в окрузі Стокгольм були об'єднані в єдину організацію під наглядом Ради округу Стокгольм. Різні мережі громадського транспорту в окрузі до того часу керувалися різними підрозділам Statens Järnvägar, приватним компаніям та компаніям, що належать місцевим муніципалітетам.
В 1993 році SL почала використовувати незалежних підрядників для експлуатації та обслуговування різних транспортних мереж. Для автобусного руху оператори володіють автобусами, але для залізничного руху SL володіють поїздами, а підрядники керують ними.
Підрядники
Станом на липень 2019 року SL використовує таких підрядників:[2]
- Arriva
- Автобусний рух у Дандериді, Екере, Соллентуні, Сульні, Сундбюберзі, Тебю, Ваксгольмі, Вестерорті[en] та Естерокері.
- Залізничний рух на Saltsjöbanan, Roslagsbanan, Nockebybanan і Tvärbanan.[3]
- Keolis[en]
- Автобусний рух у центрі Стокгольма[en], Ботчирка, Гуддінге, Лідінге, Нака, Салем, Седерорт і Вермде[4].
- Transdev[en]
- Автобусний рух у Сигтуні, Уппландс-Весбю та Валлентуні.
- MTR Nordic[en]
- Nobina Sverige[en]
- Автобусний рух у Ганінге, Єрфелла, Норртельє, Никварн, Нинесгамн, Седертельє, Тиреше та Уппландс-Бру (комуна).[6]
- AB Stockholms Spårvägar[en]
Примітки
- ↑ Stockholm Transport. AB Storstockholms Lokaltrafik. Архів оригіналу за 15 червня 2007. Процитовано 3 червня 2007.
- ↑ Trafikförändringsdokument SL-trafiken 2018/2019 (T19) (PDF) (Swedish) . Stockholm County Council. 1 жовтня 2018. с. 5. Архів оригіналу (PDF) за 16 липня 2019. Процитовано 16 липня 2019.
- ↑ Arriva. AB Storstockholms Lokaltrafik. Архів оригіналу за 22 вересня 2012. Процитовано 4 вересня 2012.
- ↑ Busslink. AB Storstockholms Lokaltrafik. Архів оригіналу за 22 вересня 2012. Процитовано 4 вересня 2012.
- ↑ MTR. AB Storstockholms Lokaltrafik. Процитовано 25 січня 2010.[недоступне посилання з 01.06.2016]
- ↑ Nobina. AB Storstockholms Lokaltrafik. Архів оригіналу за 20 грудня 2008. Процитовано 25 січня 2010.
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Storstockholms Lokaltrafik
|