U-461
U-461 | ||
---|---|---|
Під прапором | ![]() | |
Спуск на воду | 8 листопада 1941 року | |
Виведений зі складу флоту | 30 липня 1943 року | |
Сучасний статус | затоплений | |
Проєкт | ||
Тип ПЧ | Підводний човен забезпечення | |
Основні характеристики | ||
Швидкість (надводна) | 14,9 вузлів | |
Швидкість (підводна) | 6,2 вузлів | |
Гранична глибина занурення | 240 м | |
Екіпаж | 53 особи | |
Розміри | ||
Довжина найбільша (по КВЛ) | 67,1 м | |
Ширина корпусу найб. | 9,4 м | |
Висота | 11,7 м | |
Середня осадка (по КВЛ) | 6,5 м | |
Водотоннажність надводна | 1668 т | |
Озброєння | ||
Артилерія | одна 37-мм та одна 20-мм зенітна гармата | |
Торпедно- мінне озброєння | 4 торпеди |
U-461 — німецький підводний човен типу XIV, часів Другої світової війни[1].
Замовлення на будівництво човна було віддане 14 травня 1940 року. Човен був закладений на верфі «Deutsche Werke AG» у місті Кіль 9 грудня 1940 року під заводським номером 292, спущений на воду 8 листопада 1941 року, 30 січня 1942 року увійшов до складу 4-ї флотилії. За час служби також перебував у складі 10-ї та 12-ї флотилій.
Човен зробив 6 походів з забезпечення бойових підводних човнів.
30 липня 1943 року потоплений в Біскайській затоці, північно-західніше мису Ортегаль (45°33′ пн. ш. 10°48′ зх. д. / 45.550° пн. ш. 10.800° зх. д. / 45.550; -10.800) австралійським летючим човном «Сандерленд». 53 члени екіпажу загинули, 15 врятовані[2].
Командири
- Капітан-лейтенант Гінріх-Оскар Бернбек (30 січня — 21 квітня 1942)
- Корветтен-капітан Вольф-Гарро Штіблер (22 квітня 1942 — 30 липня 1943)
![]() | Це незавершена стаття про підводний човен. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |