XIII округ Парижа
XIII округ Парижа Париж | ||||
![]() | ||||
Загальна інформація | ||||
---|---|---|---|---|
48°49′56″ пн. ш. 2°21′20″ сх. д. / 48.83222222224977571° пн. ш. 2.3555555555833778° сх. д. / 48.83222222224977571; 2.3555555555833778Координати: 48°49′56″ пн. ш. 2°21′20″ сх. д. / 48.83222222224977571° пн. ш. 2.3555555555833778° сх. д. / 48.83222222224977571; 2.3555555555833778 | ||||
Країна | ![]() | |||
Адмінодиниця | Париж | |||
Водойма | Сена[2] | |||
Засновано | 1860 | |||
Площа | 7,15 квадратний кілометр | |||
Населення | 178 350 осіб (1 січня 2021)[3] | |||
Поштовий індекс | 75013 | |||
![]() | ||||
Карта | ||||
![]() ![]() XIII округ Парижа XIII округ Парижа (Париж) | ||||
![]() |
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
|
13-й округ Парижа (фр. Arrondissement des Gobelins) — один з двадцяти округів Парижа. Раніше тут проживали переважно родини робітників, зараз округ відомий паризьким Чайна-Тауном, численними багатоповерхівками та мало цікавий для туристів. 13-й округ відомий новими будівлями Національної бібліотеки Франції та нещодавно відбудованим діловим кварталом Paris Rive Gauche.
Географічне положення
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9d/Paris_13e_arr_jms.gif/230px-Paris_13e_arr_jms.gif)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9e/Paris_13th.png/230px-Paris_13th.png)
13-й округ розташований на лівому березі Сени. Він межує на заході з 14-м, на півночі з 5-м округами. У східній частині округ відділений Сеною від сусіднього 12-го округу. Площа округу становить 71,46 км ².
Населення
За даними 2005 року в 13-му окрузі проживають 177 900 осіб при щільності населення 24 882 чол/км ². Це становить 8,3 % паризького населення.
Рік | Населення | Щільність населення (чол/км ²) |
---|---|---|
1962 | 166 709 | 23 329 |
1968 | 158 280 | 22 149 |
1975 | 163 313 | 22 854 |
1982 | 170 818 | 23 904 |
1990 | 171 098 | 23 943 |
1999 | 171 533 | 24 004 |
Адміністративний поділ
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/71/Paris-XIIIe-mairie.jpg/200px-Paris-XIIIe-mairie.jpg)
Округ, як і всі округу Парижа, складається з чотирьох кварталів:
- Quartier de la Salpêtrière (Квартал Сальпетрієр)
- Quartier de la Gare (Квартал Де-Ла-Гар — Вокзальний)
- Quartier de la Maison-Blanche (Квартал Де-Ла-Мезон-Бланш)
- Quartier de Croulebarbe (Квартал Крульбарб)
Органи правління
З 2001 року мером округу був представник Соціалістичної партії Франції Серж Бліско. У березні 2008 року йому на зміну прийшов його товариш по партії Жером Куме (Jérome Coumet).
- Адреса мерії:
- 1, place d'Italie
- 75013 Paris
Історія
13-й округ виник у 1860 році при розширенні кордонів французької столиці. Він складається з частин старого 12-го округу та колишніх комун Жантії (Gentilly) та Іврі-сюр-Сен. Номер 13 дістався округу тому, що інший округ, що виник одночасно з ним, зараз це 16-й округ, не захотів брати цей «нещасливий» номер.
13-й муніципальний округ став свідком деяких важливих технічних відкриттів. Так піонери авіації Пілатр де Розьє та маркіз д'Арланд приземлилися 21 листопада 1783 року на пагорбі Бют-о-Кай. З середини XIX до XX століття в 13-му окрузі активно розвивалася індустрія: в 1891 році поруч з Porte d'Ivry була відкрита перша автомобільна фабрика в світі Панар-Левассор. Також тут було споруджено шоколадну фабрику Lombart, а фабрики Say і SUDAC постачали Париж стисненим повітрям.
Частина округу, що розташована на південь від площі Італії, у другій половині XX століття зазнала значних змін. До другої світової війни Сіте Жан д'Арк Cité Jeanne d'Arc (Boulevard Vincent-Auriol) було частково оновлено. Також інші частини округу, що негативно впливали на здоров'я парижан, було відреставровано: 13-й (Boulevard Auguste-Blanqui) і 4-й (навколо Place Nationale) блоки та район Bièvre.
Проте найважливішим проєктом став так званий проєкт Italie 13. Передбачалася перебудова в дусі урбаністічних теорій Ле Корбюзьє, районів навколо Бют-о-Кай, Rue Nationale, Boulevard Vincent-Auriol аж до Porte d'Italie. У підсумку у цій частині округу виникли багатоповерхові будівлі висотою 30-100 м, особливо в районі des Olympiades.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fe/McChina.jpg/180px-McChina.jpg)
До часу, коли проєкт Italie 13 було перервано, в середині 70-х років XX століття, тут оселилися перші біженці з В'єтнаму, які знайшли притулок у нових, здебільшого незайнятих висотках. Наступна хвиля біженців та іммігрантів з південно-східної Азії, переважно з Камбоджі та Лаосу і трохи згодом з Китаю, перетворили південну частину округу в азійський квартал Парижа (Quartier asiatique) , при цьому вдалося уникнути утворення гетто, як в інших Чайна-Таун.
Інший великий проєкт у східній частині округу розпочався на початку 90-х років з будівництвом Національної бібліотеки Франції та нового кварталу Paris Rive Gauche уздовж Сени. Відокремлений від решти частини округу залізничними коліями Вокзалу Аустерліц, квартал був з'єднаний з протилежним берегом 14-й лінією метро та пішохідним мостом імені Сімони де Бовуар, що відкрився 2006 року.
Надалі квартал повинен зайняти частину берега від Аустерлицького вокзалу до кільцевої дороги, що наразі є одним з найбільших будівельних проєктів Франції.
Пам'ятки
- Національна бібліотека Франції
- Чайна-таун (Париж)
- Гобеленова фабрика (Manufacture des Gobelins)
- Бют-о-Кай
Вулиці та площі
- Вулиця Цадкіна
- Площа Італії
- Вулиця Абеля Овелака
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4c/Paris-13eme-panorama-annote.jpg/600px-Paris-13eme-panorama-annote.jpg)
Транспорт
Метро: лінії 5, 6, 7, 14
RER: лінія C
трамвай: лінія Т 87 Вокзал Аустерліц, що зв'язує Париж з південною частиною Франції.
Примітки
- ↑ archINFORM — 1994.d:Track:Q265049
- ↑ SANDREd:Track:Q1520862
- ↑ Populations légales 2021 — Національний інститут статистики і економічних досліджень Франції, 2023.d:Track:Q156616d:Track:Q124036546
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: XIII округ Парижа
- Офіційна сторінка мерії 13-го округу [Архівовано 28 червня 2017 у Wayback Machine.]