Lubor Niederle
PhDr. Lubor Niederle | |
---|---|
![]() | |
Narození | 20. září 1865 Klatovy Rakouské císařství ![]() |
Úmrtí | 14. června 1944 (ve věku 78 let) Praha Protektorát Čechy a Morava ![]() |
Místo pohřbení | Olšanské hřbitovy, Praha |
Alma mater | Univerzita Karlova Filozofická fakulta Univerzity Karlovy |
Povolání | antropolog, archeolog, prehistorik, pedagog, autor předmluvy, etnograf a slavista |
Zaměstnavatelé | Univerzita Karlova Archeologický ústav Akademie věd České republiky, Praha Slovanský ústav Akademie věd České republiky |
Choť | Božena Niederlová |
Děti | Lubor Niederle, Věra Dvořáková, Marcel Niederle, Miloš Niederle, Vasil Niederle |
Rodiče | Jindřich Niederle, Františka Niederlová |
Příbuzní | Václav Niederle[1] a Bohuslav Niederle[1] (sourozenci) |
Funkce | rektor Univerzity Karlovy (1927–1928) |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Lubor Niederle (pseudonym též L. Novotný, 20. září 1865, Klatovy[2] – 14. června 1944, Praha) byl český slavista, antropolog, archeolog a etnograf/etnolog. Je považován za zakladatele české moderní archeologie.
Život
Lubor Niederle se narodil jako syn klasického filologa Jindřicha Niederleho. Jeho synovcem byl chirurg Bohuslav Niederle, prasynovcem fyzik Jiří Niederle.[3]
Původním zaměřením byl spíše antropolog, přestoupil později k archeologii a v roce 1898 se stal profesorem v Praze. Stal se jedním z hlavních představitelů teoretičtější, tzv. „univerzitní školy“, která byla tehdy protiváhou k tzv. „muzejní škole“ J. L. Píče (jejichž souboj skončil až s Píčovou sebevraždou). Díky Niederlovi byl založen Státní archeologický ústav, dnešní Archeologický ústav Akademie věd České republiky. Byl i jeho prvním ředitelem.
Nebyl jen archeologem-antropologem, ale zabýval se i etnologií. Spolu s Čeňkem Zíbrtem založil a nějakou dobu i vedl přední český národopisný časopis Český lid. Z roku 1903 pochází Niederleho Národopisná mapa uherských Slováků. V roce 1910 vydal spolu s K. Buchtelou Rukověť české archeologie, která dala základ modernímu obrazu pravěku. Jeho zájem se postupně soustředil hlavně na slovanskou archeologii; výsledkem jsou Slovanské starožitnosti – soubor knih, mnohosvazkové dílo vycházející několik let a nově se věnující např. etnogenezi Slovanů, jejich pravlasti a vůbec podávající nový, všestranný pohled na problematiku. Aktivní byl i v Národopisném muzeu. Niederle je také ještě z dob svých začátků autorem knihy Lidstvo v době předhistorické, dále redigoval např. Památky archeologické.
V roce 1919 se stal prvním předsedou československé Názvoslovné komise při Československém vojenském zeměpisném ústavu. Komise se zabývala sběrem a vyhodnocováním zeměpisných jmen pro území Československa. Přes úsilí dr. Niederleho byla práce komise ztížena nedostatkem českých názvoslovných pramenů a postupně ustala v činnosti. V roce 1931 byla komise založena znovu.
Dílo
- Slovanské starožitnosti (1901–1919) – život starých Slovanů, věnováno učiteli a příteli prof. Jaroslavu Gollovi
- Národopisná mapa uherských Slováků na základě sčítání lidu z roku 1900 (1903) [10]
- Slovanský svět zeměpisný a statistický obraz současného Slovanstva (1909) – vyňato a přeloženo z Encyklopedie slovanské filologie vydávané Ruskou akademií nauk v Petrohradě [11]
- Rukověť české archaeologie (1910) [12]
- Byt i kul'tura drevnich Slavjan avtorizovannoje izdanije s vvedenijem i dopolnenijami avtora (1924) [13]
- Nikodim Pavlovič Kondakov (Никоди́м Па́влович Кондако́в) (1924) – k vos'midesjatiletiju so dnja roždenija [14]
- Albín Stocký (1934) [15]
Galerie
- rok 1937
-
-
- Portrét, autorem je syn Marcel Niederle
Odkazy
Reference
- ↑ a b Archiv hl. m. Prahy, Soupis pražských obyvatel, list 182 • 1840 • Niederle, Jindřich. Dostupné online.
- ↑ Matriční záznam o narození a křtu
- ↑ http://www.svet.czsk.net/clanky/osobnosti/niederlove.html
- ↑ NIEDERLE, Lubor. Svazek I., část 1. [online]. Praha: Bursík & Kohout, 1911 [cit. 2021-11-18]. Dostupné online.
- ↑ NIEDERLE, Lubor. Svazek I., část 2. [online]. Praha: Bursík & Kohout, 1913 [cit. 2021-11-18]. Dostupné online.
- ↑ NIEDERLE, Lubor. Svazek II., část 1. [online]. Praha: Bursík & Kohout, 1916 [cit. 2021-11-18]. Dostupné online.
- ↑ NIEDERLE, Lubor. Svazek II., část 2. [online]. Praha: Bursík & Kohout, 1934 [cit. 2021-11-18]. Dostupné online.
- ↑ NIEDERLE, Lubor. Svazek III., část 1. [online]. Praha: Bursík & Kohout, 1921 [cit. 2021-11-18]. Dostupné online.
- ↑ NIEDERLE, Lubor. Svazek III., část 2. [online]. Praha: Bursík & Kohout, 1925 [cit. 2021-11-18]. Dostupné online.
- ↑ NIEDERLE, Lubor. Národopisná mapa uherských Slováků na základě sčítání lidu z roku 1900 [online]. Praha: Národopisná společnost čsl., 1903 [cit. 2021-11-18]. Dostupné online.
- ↑ NIEDERLE, Lubor. Slovanský svět zeměpisný a statistický obraz současného Slovanstva [online]. Praha: Jan Laichter, 1909 [cit. 2021-11-18]. Dostupné online.
- ↑ NIEDERLE, Lubor. Rukověť české archaeologie [online]. Praha: Jan Laichter, 1910 [cit. 2021-11-18]. Dostupné online.
- ↑ NIEDERLE, Lubor. Byt i kul'tura drevnich Slavjan avtorizovannoje izdanije s vvedenijem i dopolnenijami avtora [online]. Praha: Plamja, 1924 [cit. 2021-11-18]. Dostupné online.
- ↑ NIEDERLE, Lubor. Nikodim Pavlovič Kondakov [online]. Praha: Plamja, 1924 [cit. 2021-11-18]. Dostupné online.
- ↑ NIEDERLE, Lubor. Albín Stocký [online]. Praha: Česká akademie věd a umění, 1934 [cit. 2021-11-18]. Dostupné online.
Literatura
- KUTNAR, František; MAREK, Jaroslav. Přehledné dějiny českého a slovenského dějepisectví : od počátků národní kultury až do sklonku třicátých let 20. století. 2. vyd. Praha: Nakladatelství Lidové noviny, 1997. 1065 s. ISBN 80-7106-252-9.
Online dostupné práce autora
- NIEDERLE, Lubor. Michal Syrský a dějiny balkánských slovanů v VI. století. In: Gustav Friedrich; Kamil Krofta; Jaroslav Bidlo. Sborník prací historických : k šedesátým narozeninám dvor. rady prof. dra Jaroslava Golla. Praha: Hist. klub, 1906. Dostupné online. S. 48–54.
- Výběr publikací dostupných on-line: https://independent.academia.edu/LuborNiederle
- Příspěvky k vývoji byzantských šperků ze IV. - X. století, Česká akademie věd a umění, Praha 1930, dostupné online
Související články
- Josef Dvořák
Externí odkazy
Autor Lubor Niederle ve Wikizdrojích
Obrázky, zvuky či videa k tématu Lubor Niederle na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Lubor Niederle
- Digitalizovaná díla Lubora Niederleho v Národní digitální knihovně.
- KDO BYL KDO: NIEDERLE Lubor Archivováno 15. 5. 2011 na Wayback Machine.
- Ottův slovník naučný - Niederle Lubor
- Akademický bulletin - Lubor Niederle (1865–1944) Archivováno 8. 8. 2020 na Wayback Machine.
![]() | Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace. Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. |
Rektoři Univerzity Karlovy | |
---|---|
1882–1920 (česká Karlo-Ferdinandova univerzita) | 1882–1883: Václav Vladivoj Tomek • 1883–1884: Antonín Randa • 1884–1885: Jan Streng • 1885–1886: Václav Vladivoj Tomek • 1886–1887: Emil Ott • 1887–1888: Vilém Weiss • 1888–1889: František Josef Studnička • 1889–1890: Matouš Talíř • 1890–1891: Vladimír Tomsa • 1891–1892: Antonín Frič • 1892–1893: Jiří Pražák • 1893–1894: František Xaver Kryštůfek • 1894–1895: Arnold Spina • 1895–1896: Karel Vrba • 1896–1897: Jaromír Hanel • 1897–1898: Eugen Kadeřávek • 1898–1899: Josef Reinsberg • 1889–1900: Jan Gebauer • 1900–1901: Josef Stupecký • 1901–1902: Jan Ladislav Sýkora • 1902–1903: Ivan Horbaczewski • 1903–1904: Čeněk Strouhal • 1904–1905: František Storch • 1905–1906: Antonín Vřešťál • 1906–1907: Jaroslav Hlava • 1907–1908: Jaroslav Goll • 1908–1909: Leopold Heyrovský • 1909–1910: Josef Král • 1910–1911: Jan Janošík • 1911–1912: Jaromír Čelakovský • 1912–1913: František Vejdovský • 1913–1914: František Mareš • 1914–1915: Kamil Henner • 1915–1916: Rudolf Dvořák • 1916–1917: Vítězslav Janovský • 1917–1918: Gabriel Pecháček • 1918–1919: Karel Hermann-Otavský • 1919–1920: Josef Zubatý |
od 1920 (Univerzita Karlova) | 1920–1921: František Mareš • 1921–1922: Bohumil Němec • 1922–1923: Cyril Horáček • 1923–1924: František Pastrnek • 1924–1925: Otakar Kukula • 1925–1926: Karel Petr • 1926–1927: Josef Vančura • 1927–1928: Lubor Niederle • 1928–1929: Vladimír Slavík • 1929–1930: Jindřich Matiegka • 1930–1931: August Miřička • 1931–1932: Josef Pekař • 1932–1933: Rudolf Kimla • 1933–1934: Karel Domin • 1934–1935: Josef Drachovský • 1935–1936: Gustav Friedrich • 1936–1937: Karel Weigner • 1937–1938: František Slavík • 1938–1939: Vilém Funk • 1939–1939: Bedřich Hrozný • 1945–1946: Jan Bělehrádek • 1946–1947: Bohumil Bydžovský • 1947–1948: Karel Engliš • 1948–1954: Jan Mukařovský • 1954–1958: Miroslav Katětov • 1958–1966: Jaroslav Procházka • 1966–1969: Oldřich Starý • 1969–1970: Josef Charvát • 1970–1976: Bedřich Švestka • 1976–1990: Zdeněk Češka • 1990–1994: Radim Palouš • 1994–1999: Karel Malý • 2000–2006: Ivan Wilhelm • 2006–2014: Václav Hampl • 2014–2022: Tomáš Zima • od 2022: Milena Králíčková |
Seznam rektorů Univerzity Karlovy |