Dm8
Dm8 | |
---|---|
![]() Dm 8 Helsingin rautatieasemalla | |
Perustiedot | |
Tyyppi | dieselmoottorijuna |
Liikennöitsijä | Valtionrautatiet |
Valmistaja | Valmet |
Lukumäärä | 12 |
Valmistusvuodet | 1964–1965 |
Numerointi | 5001–5024 (keskivaunu 5501-5512) |
Istumapaikkoja | 187 |
Lempinimi | Porkkana |
Tekniset tiedot | |
Huippunopeus | 140 km/h |
Paino | 133 t |
Pituus | 78 700 mm |
Leveys | 3 074 mm |
Korkeus | 4 450 mm |
Pyörästö | B'2'+2'2'+2'B' |
Suurin akselipaino | 15,5 t |
Pyörän halkaisija | 920 mm |
Vaihteisto | sähköisesti ohjattu kolmivaihteinen planeettavaihteisto, Self-Changing Gears 19D/CA3 |
Moottori | 2 × F.A. Isotta Fraschini e Motori Breda D19/SC12P |
Moottorin teho | 753 kW |
Infobox OK |
Dm8 eli ns. Porkkana oli Valtionrautateiden käytössä ollut, Valmetin vuosina 1964–1965 valmistama junayksikkö. Junia kutsuttiin Dm9-sarjan ohella myös kiitojuniksi.
Historia
Valtionrautatiet alkoi 1950-luvulla modernisoida junakalustoaan, joka siihen aikaan koostui yksinomaan höyryvetureista ja puuvaunuista sekä joistain moottorivaunuista. Vuosina 1961–1962 Valtionrautatiet tilasi Valmetilta 12 kappaletta uusia kiitojunia. Ne valmistuivat vuosina 1964–1965. Yksikön moottorivaunuille annettiin tyyppimerkintä Dm8 ja numerot 5001–5024. Välivaunut saivat tyyppimerkinnän CEikv.
Junat sijoitettiin aluksi Helsinkiin. Sieltä ne ajoivat kiitojunavuoroja Tampereelle, Vaasaan, Ouluun, Jyväskylään, Kuopioon, Savonlinnaan ja Joensuuhun. Vuodesta 1972 kiitojunat korvattiin sähköistysten myötä vähitellen veturijunilla, ja vuodesta 1973 alkaen Dm8-junat toimivat samoissa tehtävissä Dm9-junien kanssa hoitaen kaupunkien välistä liikennettä väleillä Helsinki–Turku, Turku–Jyväskylä, Helsinki–Pori, Helsinki–Vaasa ja Helsinki–Savonlinna.
Tekniikka
Dm8 koostui kolmesta vaunusta. Päissä olivat moottorivaunut ja keskellä välivaunu. Molemmissa moottorivaunuissa oli ohjaamot. Välivaunuissa oli muun muassa keittiö. Kolmen vaunun yksiköitä saatettiin tarvittaessa kytkeä yhteen useampia, jolloin oli mahdollista saada jopa yhdeksänvaunuinen juna. Yhteisajo oli mahdollista myös Dm9-sarjan junien kanssa. Mitään teknistä estettä neljän tai useamman junan yhdistämiseen ei ollut, mutta yli kolmen yhdistelmää ei käytetty, koska näin varmistettiin sähkön siirto koko junaan. Mitä enemmän liitoksia sitä suurempi riski linjan katkeamiselle.
Dm8 oli kiihtyvyydeltään ja kulkuominaisuuksiltaan huomattavasti parempi kuin aikaisemmat Dm4- ja Hr11-vetoiset kiitojunat. Hyvän kiihtyvyyden sekä 140 km/h nopeuden ansiosta junien aikatauluja voitiin nopeuttaa. Yhdessä moottorivaunussa oli yksi Bredan 505 hevosvoiman dieselmoottori, joten yhden yksikön kokonaisteho oli 1 010 hevosvoimaa. Moottorit oli sijoitettu vaunun alustaan lattian alle. Junissa oli Self-Changing Gearsin kolmivaihteinen sähköisesti ohjattu planeettavaihteisto.
Hylkäys
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7d/Hyvink%C3%A4%C3%A4_knp_-_Psl_050.jpg/250px-Hyvink%C3%A4%C3%A4_knp_-_Psl_050.jpg)
Dm8-sarjan junat poistettiin käytöstä 1980-luvulla. Viimeiset junat hylättiin vuonna 1987. Yksi kolmen vaunun yksikkö (5003–5004) kunnostettiin Rautatiemuseota varten ja säilöttiin Kaipiaisten veturitalliin, mutta sisään pääsi ilkivallantekijöitä ja lopulta tallin katto romahti junayksikön päälle. Junayksikkö tuotiin Hyvinkään konepajalle, jossa lojuessaan se pääsi niin huonoon kuntoon, että se lopulta päätettiin romuttaa marraskuussa 2007.[1]
Lähteet
- Eonsuu, Honkanen & Pölhö: Suomen veturit osa 2; Moottorikalusto. , 1995.
- Pyrhönen Kimmo: Porkkana - kiitojunan tarina. , 2011.
Viitteet
- ↑ Tasoristeys 1/2008 Resiina-lehti. Viitattu 27.3.2021.
Aiheesta muualla
- Kuvia Dm8:sta Vaunut.org:ssa
Dieselveturit ja ‑moottorijunat |
| ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Sähköveturit ja ‑moottorijunat |
| ||||||
Höyryveturit | A1 · A2 · B1 · C1 · Hr1 · Hv1 · Hv2 · Hv3 · Hv4 · Pr1 · Tr1 · Tr2 · Tk3 · Tv1 · Vr1 · Vr2 · Vr3 · Vr4/Vr5 · Vk4 | ||||||
Ratatyökoneet ja pienveturit | Tve1 · Tve2 · Tve3 · Tve4 · Tve5 · Tka6 · Tka7 · Tka8 · Tka9 · Ttm1 · Ttr1 51 · Ttr | ||||||
Koeveturit ja ‑kiskobussit |