Alilamină
Alilamină | |
![]() | |
![]() | |
Nume IUPAC | Prop-2-en-1-amină[1] |
---|---|
Identificare | |
SMILES C=CCN[2] ![]() | |
Număr CAS | 107-11-9 |
ChEMBL | CHEMBL57286 |
PubChem CID | 7853 |
Formulă chimică | C₃H₇N[2] ![]() |
Masă molară | 57 u.a.m.[2] ![]() |
Proprietăți | |
Densitate | 1 g/cm³[3] ![]() |
Punct de topire | −88 °C[3] ![]() |
Punct de fierbere | 54 °C[3] ![]() |
Indice de refracție(nD) | 1,4205[3] ![]() |
Sunt folosite unitățile SI și condițiile de temperatură și presiune normale dacă nu s-a specificat altfel. | |
Modifică date / text ![]() |
Alilamina este un compus organic cu formula chimică C3H5NH2 și este un compus lichid incolor. Derivații acestuia sunt compuși folositori (precum terbinafină, naftifină, etc.)
Obținere
Aliliamina se obține împreună cu di și trialilamina în urma tratării clorurii de alil cu amoniac, reacție urmată de distilare.[4]
O altă metodă presupune reacția clorurii de alil cu hexametilentetramină.[5] Substanța pură se poate obține în urma reacției de hidroliză a izotiocianatului de alil.[6]
Proprietăți chimice
Alilamina prezintă proprietățile specifice ale unei amine.[7]
Note
- ^ Nomenclature of Organic Chemistry : IUPAC Recommendations and Preferred Names 2013 (Blue Book). Cambridge: The Royal Society of Chemistry. . p. 681. doi:10.1039/9781849733069-FP001. ISBN 978-0-85404-182-4.
- ^ a b c „Alilamină”, ALLYLAMINE (în engleză), PubChem, accesat în
- ^ a b c d CRC Handbook of Chemistry and Physics (95th edition)[*][[CRC Handbook of Chemistry and Physics (95th edition) |]], p. 3-12 Verificați valoarea
|titlelink=
(ajutor) - ^ Ludger Krähling; Jürgen Krey; Gerald Jakobson; Johann Grolig; Leopold Miksche (). „Allyl Compounds”. Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry. Weinheim: Wiley-VCH. doi:10.1002/14356007.a01_425.
- ^ „Synthesis of allylamine in ethanol”. ResearchGate (în engleză). Accesat în .
- ^ M. T. Leffler (), „Allylamine”, Org. Synth. ; Collective Volume, 2, p. 24
- ^ Henk de Koning, W. Nico Speckamp "Allylamine" in Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis, 2001, John Wiley & Sons, Weinheim. doi:10.1002/047084289X.ra043 Article Online Posting Date: April 15, 2001