КВ-13
КВ-13 (Об'єкт 233) | |
---|---|
![]() | |
Тип | середній танк Схема: класична |
Походження | ![]() |
Історія використання | |
На озброєнні | 1943 |
Оператори | ![]() |
Історія виробництва | |
Виготовлення | 1942–1943 |
Виготовлена кількість | 3 |
Характеристики | |
Вага | 32 |
Довжина | 6650 |
Довжина ствола | 41,5 |
Ширина | 2800 |
Висота | 2500 |
Обслуга | 3 |
Калібр | 76-мм ЗІС-5 |
Приціл | телескопічний ДТ-7, перископічний ПТ4-7 |
Броня | вальцована і лита сталева Лоб: 135, верх: 120 / 30°, середина: 60 / 70°, низ: 100 / 40° Борт: верх: 85 / 0°, низ: 75 / 0° Корма: верх: 60 / 55°, низ: 85 / 15° Дах: 20 Днище: 20 Башта: лоб: 85, маска гармати: 85, борт: 85 / 20°, корма: 85 / 30°, дах: 20 |
Головне озброєння | боєкомплект: 57-65 |
Другорядне озброєння | 1 × ДТ-29 |
Двигун | V-подібний 12-циліндровий дизельний рідинного охолодження 600 |
Питома потужність | 18,8 |
Підвіска | індивідуальна торсіонна тиск на ґрунт: 0,8 |
Дорожній просвіт | 450 |
Паливо | дизельне |
Швидкість | шосе: 65 |
Прохідність | підйом: 27° стінка: 1,0 рів: 2,2 брід: 1,3 |
![]() |
КВ-13 (об'єкт 233) — дослідний радянський середній танк періоду Другої світової війни. Був створений в конструкторському бюро СКБ-2 Челябінського Кіровського заводу наприкінці 1941 — початку 1942 року як «універсальний» танк, призначений для заміни у виробництві як середніх Т-34, так і важких КВ.
Перший прототип КВ-13 був виготовлений навесні 1942 року, проте проведені восени того ж року випробування показали його низьку механічну надійність, а також необхідність посилення бронезахисту та введення тримісної башти. Хоча в грудні 1942 року було розпочато виготовлення двох доопрацьованих прототипів, в конструкції яких були враховані ці вимоги, роботи з КВ-13 як середнього танка були припинені на користь продовження випуску Т-34. Подальший розвиток проекту, з використанням двох доопрацьованих прототипів, призвів до створення в 1943 року серійного танка ІС-1.
Характеристики
КВ-13 іменувався як «середній танк важкого бронювання». Найсильнішим змінам піддалася ходова частина танка, де замість 6 опорних котків використовували 5 зміненої конструкції. Ширина КВ-13 при цьому зменшилася до 2 800 мм, а довжина корпусу склала 6 650 мм. Башта танка, зберегла схожість з баштою КВ-1с, але набула більш обтічного вигляду. Майже всі основні елементи конструкції були виконані литими, що дозволило скоротити внутрішній замкнений обсяг та довести лобову броню корпусу танка до 120 мм, башти — до 85 мм, тим самим перевершивши серійні КВ-1. Однією з особливостей цього танка було мінімальне використання кольорових металів при його виготовленні.
Література
- Свирин М. Н. Броневой щит Сталина. История советского танка 1937—1943. — М. : Яуза, Ексмо, 2006. — 448 с. — (Радянські танки) — 4000 прим. — ISBN 5-699-16243-7.
- А. Г. Солянкин, М. В. Павлов, І. В. Павлов, І. Г. Желтов. Вітчизняні броньовані машини. XX століття. 1941 — 1945. — Москва : Експрінт, 2005. — 448 с. — 2000 прим. — ISBN 5-94038-074-3.
![]() | Це незавершена стаття про бронетехніку. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
|