Золотий м'яч 1972
«Золотий м'яч 1972»
26 грудня 1972
Найкращий футболіст Європи: Франц Бекенбауер
(вперше)
← 1971 * Золотий м'яч * 1973 →
Золотий м'яч 1972 року — 17-те щорічне вручення нагороди найкращому футболісту Європи, за підсумками опитування від журналу «Франс Футбол».
Процедура голосування
Участь у голосуванні за визначення найкращого футболіста в Європі взяли представники 25 футбольних асоціацій УЄФА, зокрема: Австрії, Англії, Бельгії, Болгарії, Греції, Данії, Ірландії, Іспанії, Італії, Люксембурга, Нідерландів, НДР, Польщі, Португалії, Румунії, СРСР, Туреччини, Угорщини, Фінляндії, Франції, ФРН, Чехословаччини, Швейцарії, Швеції та Югославії. Вперше за останні п'ять років серед респондентів не було представника Норвегії.
Кожен із членів журі обирав п'ятьох футболістів, які, на його думку, є найкращими гравцями Європи. За перше місце нараховували 5 очок, за друге — чотири, за третє — три, за четверте — два, за п'яте — одне очко. Переможець максимально міг отримати 125 очок.
Результати голосування були опубліковані 26 грудня 1972 року в журналі France Football (№ 1395).
Підсумки голосування
Володарем нагороди став 27-річний німецький ліберо клубу «Баварія» Франц Бекенбауер.[1] Це перший із двох «Золотих м'ячів» виграних Францом Бекенбауером.
Відставши від переможця лише на 2 очки друге-третє місця розділи Герд Мюллер та Гюнтер Нетцер. У підсумку перші три місця посіли гравці збірної ФРН, які у тому ж році стали чемпіонами Європи.
Місце | Гравець | Клуб | Країна | Очки | % | Місця | К-ть голосів | ||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
1-ше | 2-ге | 3-тє | 4-те | 5-те | |||||||
1 | Франц Бекенбауер ![]() | ![]() | ![]() | 81 | 64.8 % | 10 | 4 | 1 | 6 | 21 | |
2 | Герд Мюллер ![]() | ![]() | ![]() | 79 | 63.2 % | 7 | 4 | 6 | 5 | 22 | |
Гюнтер Нетцер | ![]() | ![]() | 5 | 7 | 6 | 4 | 21 | ||||
4 | Йоган Кройф ![]() | ![]() | ![]() | 73 | 58.4 % | 3 | 9 | 4 | 5 | 21 | |
5 | Піт Кейзер | ![]() | ![]() | 13 | 10.4 % | 1 | 1 | 6 | 8 | ||
6 | Казімеж Дейна | ![]() | ![]() | 6 | 4.8 % | 1 | 1 | 1 | 3 | ||
7 | Гордон Бенкс | ![]() | ![]() | 4 | 3.2 % | 1 | 1 | 2 | |||
Баррі Гюльсгофф | ![]() | ![]() | 1 | 1 | 2 | ||||||
Влодзімеж Любанський | ![]() | ![]() | 1 | 1 | 2 | ||||||
Боббі Мур | ![]() | ![]() | 1 | 1 | 2 | ||||||
11 | Христо Бонев | ![]() | ![]() | 3 | 2.4 % | 1 | 1 | ||||
Геррі Мюрен | ![]() | ![]() | 1 | 1 | |||||||
Поль ван Гімст | ![]() | ![]() | 1 | 1 | 2 | ||||||
Муртаз Хурцилава | ![]() | ![]() | 1 | 1 | 2 | ||||||
15 | Анталь Дунаї | ![]() | ![]() | 2 | 1.6 % | 1 | 1 | ||||
Еусебіу ![]() | ![]() | ![]() | 1 | 1 | |||||||
Сандро Маццола | ![]() | ![]() | 2 | 2 | |||||||
18 | Амансіо | ![]() | ![]() | 1 | 0.8 % | 1 | 1 | ||||
Пауль Брайтнер | ![]() | ![]() | 1 | 1 | |||||||
Джорджо Кіналья | ![]() | ![]() | 1 | 1 | |||||||
Драган Джаїч | ![]() | ![]() | 1 | 1 | |||||||
Джонні Джайлс | ![]() | ![]() | 1 | 1 | |||||||
Джон Грейг | ![]() | ![]() | 1 | 1 | |||||||
Йоган Нескенс | ![]() | ![]() | 1 | 1 | |||||||
Джанні Рівера ![]() | ![]() | ![]() | 1 | 1 | |||||||
Євген Рудаков | ![]() | ![]() | 1 | 1 | |||||||
Маріус Трезор | ![]() | ![]() | 1 | 1 |
Цікаві факти
- Розподіл по амплуа серед 27 футболістів згаданих в анкетах наступний: 2 воротарі, 5 захисників, 7 півзахисників та 13 нападників.[2]
- Франц Бекенбауер став другим німецьким (після Герда Мюллера) футболістом, який став володарем нагороди найкращому футболісту Європи.
- Розрив між першим і третім місцем становив лише 2 очки. За історію проведення опитувань це найменша різниця між першим та третім місцем.
- Розрив між першим і четвертим місцем становив лише 8 очок. Це також найменша різниця між першим та четвертим місцем в історії «Золотого м'яча»
- Франц Бекенбауер, Герд Мюллер, Гюнтер Нетцер та Йоган Кройф разом набрали 83,2 % від усіх очок (312 із 375). Це найбільша домінація перших чотирьох гравців у загальному заліку за історію проведення опитувань. Решта 23 футболістів зуміли сумарно зібрати лише 63 очки, або 16,8 % від усіх очок.
- «Баварія» стала третім (після «Реала» та «Манчестер Юнайтед») клубом, чий футболіст мінімум двічі вигравав «Золотий м'яч». «Манчестер Юнайтед» та «Реал» (Мадрид) також залишалися лідерами за цим показником — по 3 нагороди.
- Вперше на п'єдесталі пошани опинилися футболісти з однієї країни — ФРН. За історію вручення нагороди «Золотий м'яч» представники однієї країни посідали перші три місця ще двічі — ФРН у 1981 та Нідерланди у 1988 роках.
- 27 гравців згадані в анкетах представляли 15 країн, з них найбільше було від Нідерландів — 5, ФРН — 4, Італії — 3, від Англії, Польщі та СРСР — по 2 гравці.
- За 17 років проведення опитування по разу в анкетах були відсутні представники Англії, Іспанії, Італії, ФРН та СРСР, двічі — Угорщини, тричі — Франції. Причому гравці Німеччини 16 років поспіль є серед номінантів на нагороду.
- Вдруге лауреатом трофею став представник німецької першості. Лідерами за цим показником залишалися іспанський та англійський чемпіонати — по 4 трофеї.
- Всього в анкетах були названі гравці з 22 клубів, серед них найбільше було представників «Аякса» — 5, «Баварії» — 3, інших 20 клубів — по 1 гравцю.
- Вперше в опитуваннях були згадані гравці 3 клубів, зокрема: «Локомотива» (Пловдив), «Лаціо» та «Рейнджерс».
- Всього за 17 років в анкетах були згадані 213 футболістів зі 109 клубів. Футболісти «Манчестер Юнайтед» та мадридського «Реала» були згадані в опитуваннях хоча б одного разу у 14-ти випадках, «Мілана» та «Інтернаціонале» — у 13-ти, московського «Динамо» — в 11-ти, «Бенфіки», «Уйпешта» та «Тоттенгем Готспур» — в 10-ти випадках.
- Еусебіу наздогнав Льва Яшина за кількістю номінацій — в обох по 10 номінацій, у Боббі Чарлтона та Джанні Рівери — по 9, Флоріана Альберта, Луїса Суареса, Сандро Маццоли та Франца Бекенбауера — по 8.
- Євген Рудаков став першим футболістом київського «Динамо», який мінімум двічі фігурував в опитуваннях щотижневика «Франс Футбол».
- Протягом 12 років жоден французький гравець не попадав в десятку найкращих за підсумками опитування. Останнім таким гравцем був Раймон Копа — 6 місце у 1960 році.
Примітки
- ↑ Palmarès Ballon d'Or - 1972 - Franz Beckenbaueur. France Football. 8 грудня 2013. Процитовано 1 квітня 2015.
- ↑ Газета «Команда» № 122 (2714), 6 липня 2007 року
Посилання
- European Footballer of the Year («Ballon d'Or») 1972 [Архівовано 4 березня 2016 у Wayback Machine.]
- п
- о
- р
(1956—1994)
- 1956:
Метьюз
- 1957:
Ді Стефано
- 1958:
Копа
- 1959:
Ді Стефано (2)
- 1960:
Суарес
- 1961:
Сіворі
- 1962:
Масопуст
- 1963:
Яшин
- 1964:
Лоу
- 1965:
Еусебіу
- 1966:
Чарлтон
- 1967:
Альберт
- 1968:
Бест
- 1969:
Рівера
- 1970:
Мюллер
- 1971:
Кройф
- 1972:
Бекенбауер
- 1973:
Кройф (2)
- 1974:
Кройф (3)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0b/Bal%C3%B3n_de_oro.png/120px-Bal%C3%B3n_de_oro.png)
(1995—2006)
|