Золотий м'яч 1982
«Золотий м'яч 1982»
28 грудня 1982
Найкращий футболіст Європи: Паоло Россі
(вперше)
← 1981 * Золотий м'яч * 1983 →
Золотий м'яч 1982 року — 27-ме щорічне вручення нагороди найкращому футболісту Європи, за підсумками опитування від журналу «Франс Футбол».
Процедура голосування
Участь у голосуванні за визначення найкращого футболіста в Європі взяли представники 26 футбольних асоціацій УЄФА, зокрема: Австрії, Англії, Бельгії, Болгарії, Греції, Данії, Ірландії, Іспанії, Італії, Люксембурга, Нідерландів, НДР, Польщі, Португалії, Румунії, СРСР, Туреччини, Угорщини, Фінляндії, Франції, ФРН, Чехословаччини, Швейцарії, Швеції, Шотландії та Югославії. Вп'яте поспіль серед респондентів не було представника Норвегії.
Кожен із членів журі обирав п'ятьох футболістів, які, на його думку, є найкращими гравцями Європи. За перше місце нараховували 5 очок, за друге — чотири, за третє — три, за четверте — два, за п'яте — одне очко. Переможець максимально міг отримати 130 очок.
Результати голосування були опубліковані 28 грудня 1982 року в журналі France Football (№ 1916).
Підсумки голосування
Володарем нагороди став 26-річний нападник клубу «Ювентус» Паоло Россі, який у тому ж році у складі збірної Італії став чемпіоном світу, а також найкращим бомбардиром та гравцем турніру.
Паоло Россі став третім італійським футболістом в історії, після Омара Сіворі (1961) та Джанні Рівери (1969), який виграв «Золотий м'яч».
Місце | Гравець | Клуб | Країна | Очки | % | Місця | К-ть голосів | ||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
1-ше | 2-ге | 3-тє | 4-те | 5-те | |||||||
1 | Паоло Россі ![]() | ![]() | ![]() | 115 | 88.5 % | 21 | 1 | 2 | 24 | ||
2 | Ален Жиресс | ![]() | ![]() | 64[1] | 49.2 % | 8 | 6 | 5 | 4 | 23 | |
3 | Збігнев Бонек | ![]() ![]() | ![]() | 53 | 40.8 % | 7 | 5 | 4 | 2 | 18 | |
4 | Карл-Гайнц Румменігге ![]() ![]() | ![]() | ![]() | 51[2] | 39.2 % | 7 | 4 | 4 | 3 | 17 | |
5 | Бруно Конті | ![]() | ![]() | 48 | 36.9 % | 5 | 5 | 4 | 14 | ||
6 | Рінат Дасаєв | ![]() | ![]() | 17 | 13.1 % | 1 | 4 | 5 | 10 | ||
7 | П'єр Літтбарскі | ![]() | ![]() | 10 | 7.7 % | 1 | 1 | 1 | 1 | 4 | |
8 | Діно Дзофф | ![]() | ![]() | 9 | 6.9 % | 2 | 1 | 1 | 4 | ||
9 | Мішель Платіні | ![]() ![]() | ![]() | 5 | 3.8 % | 1 | 3 | 4 | |||
10 | Бернд Шустер | ![]() | ![]() | 4 | 3.1 % | 1 | 1 | ||||
11 | Джанкарло Антоньйоні | ![]() | ![]() | 3 | 2.3 % | 1 | 1 | ||||
12 | Бруно Пеццай | ![]() | ![]() | 2 | 1.5 % | 1 | 1 | ||||
Гаетано Ширеа | ![]() | ![]() | 1 | 1 | |||||||
Ерік Геретс | ![]() | ![]() | 2 | 2 | |||||||
15 | Пауль Брайтнер | ![]() | ![]() | 1 | 0.8 % | 1 | 1 | ||||
Турбйорн Нільссон | ![]() | ![]() | 1 | 1 | |||||||
Вальтер Шахнер | ![]() | ![]() | 1 | 1 | |||||||
Марко Тарделлі | ![]() | ![]() | 1 | 1 | |||||||
Маріус Трезор | ![]() | ![]() | 1 | 1 |
Цікаві факти
- Розподіл за амплуа серед 19 футболістів згаданих в анкетах наступний: 2 воротарі, 5 захисників, 8 півзахисників та 4 нападники.[3]
- Представник Італії втретє вигравав трофей «Золотий м'яч». Лідером за цим показником залишалися німці — 5 нагород, у — Англії було 4, по три нагороди також мали Іспанія та Нідерланди.
- «Ювентус» став 6-м клубом представник якого виграв трофей «Золотий м'яч» більше одного разу. Найбільше таких нагород було в «Баварії» — 5, у «Манчестер Юнайтед», «Реала» (Мадрид) та «Барселони» — по 3 нагороди.
- 19 гравців згаданих в анкетах представляли 8 країн, з них найбільше було від Італії — 6, ФРН — 4, Франції — 3, від Австрії — 2 гравці.
- Відзначені в анкетах футболісти представляли лише 8 країн, що стало найменшим показником з початку проведення опитування (попередній найменший показник — 9 країн в опитуванні 1959 року).
- Втретє за час проведення опитування в списках номінантів не виявилося представників Англії, вчетверте — Іспанії.
- Представники ФРН 26 років поспіль були серед номінантів на нагороду, другий найкращий показник був у італійців — 23 поспіль попадання у заліки опитувань. Усього за 27 років вручення нагороди футболісти ФРН та Італії згадувалися в анкетах хоча б одного разу у 26-ти опитуваннях, гравці Англії згадувалися в анкетах у 24-х опитуваннях, Іспанії та Франції — у 23-х, СРСР — у 21-му, Швеції — у 19-ти, Угорщини, Югославії та Шотландії — у 18-ти, Нідерландів — у 17-ти опитуваннях.
- Німецькі футболісти найчастіше попадали в загальний залік опитувань — 98 разів, італійські — 83, англійські — 74, угорські — 47, іспанські та радянські — по 45, французькі — 44, нідерландські — 43 рази.
- Втретє лауреатом трофею став представник італійської першості. Лідером за цим показником залишався німецький чемпіонат — 8 трофеїв, у іспанської першості було 6, англійської — 4 трофеї.
- Всього в анкетах були згадані гравці із 12 клубів, серед них найбільше було представників «Ювентуса» — 6, «Баварії» та «Бордо» — по 2 гравці.
- Відзначені в анкетах футболісти представляли лише 12 клубів, що стало найменшим показником з початку проведення опитування (попередній найменший показник — 16 клубів в опитуванні 1966 року).
- Всього за 27 років в анкетах були згадані 337 футболістів із 149 клубів. Футболісти мадридського «Реала» були згадані в опитуваннях хоча б одного разу у 20-ти випадках, «Ювентуса» — у 18-ти, «Баварії» — у 17-ти, «Інтернаціонале» та «Манчестер Юнайтед» — у 16-ти, «Барселони» — у 15-ти, «Мілана» — у 14-ти, «Бенфіки» та празької «Дукли» — у 13-ти, «Тоттенгем Готспур», «Гамбурга», «Уйпешта» та «Аякса» — у 12-ти.
- Вперше в опитуваннях були згадані гравці 3 клубів, зокрема: «Бордо», «Гетеборга» та «Чезени».
- Загалом 337 футболістів представляли 27 країн. Лідерами за кількістю футболістів згаданих в анкетах за історію вручення нагороди були Англія та Італія — по 31 гравцю. До десятки найкращих входили також ФРН — 30, Франція — 24, СРСР — 21, Нідерланди та Іспанія — по 19, Югославія — 18, а також Угорщина та Чехословаччина — по 17 гравців.
- Цікаво, що останньою країною чий гравець потрапив до списків «Франс Футбол» була Греція у 1969 році. Відтоді протягом 13 років серед претендентів на нагороду не було жодного футболіста з інших країн Європи, окрім 27-ми згаданих раніше.
- Рекордсменами за кількістю попадань у заліки опитувань залишалися Франц Бекенбауер та Йоган Кройф — в обох по 12 номінацій, у Еусебіу було 11 номінацій, у Льва Яшина, Джанні Рівери та Герда Мюллера — по 10, Боббі Чарлтона та Сандро Маццоли — по 9 номінацій.
- Карл-Гайнц Румменігге вчетверте потрапив у чільну п'ятірку. Лідером за кількістю потраплянь у п'ятірку найкращих залишався Франц Бекенбауер — 10 разів, у найближчого переслідувача Йогана Кройфа було 7 потраплянь, 6 — у Еусебіу, у Мішеля Платіні та Луїса Суареса — по 5.
- «Ювентус» повторив рекорд «Бенфіки» (1961) за кількістю гравців з одного клубу згаданих в анкетах — в обох клубів по 6 футболістів.
- Вперше за 23 роки французький футболіст (Ален Жиресс) посів друге місце за підсумками опитування. Останнім таким гравцем був Раймон Копа у 1959 році.
Примітки
- ↑ За інформацією France Football у Алена Жиресса 68 очок. Після перевірки результатів анкетування, виявилося, що 4 очки за друге місце Румменігге в одній із анкет було помилково віддано Алену Жирессу.
- ↑ За інформацією France Football у Карл-Гайнц Румменігге 47 очок.
- ↑ Газета «Команда» № 185 (2777), 5 жовтня 2007 року
Посилання
- European Footballer of the Year («Ballon d'Or») 1982 [Архівовано 29 квітня 2016 у Wayback Machine.]
- п
- о
- р
(1956—1994)
- 1956:
Метьюз
- 1957:
Ді Стефано
- 1958:
Копа
- 1959:
Ді Стефано (2)
- 1960:
Суарес
- 1961:
Сіворі
- 1962:
Масопуст
- 1963:
Яшин
- 1964:
Лоу
- 1965:
Еусебіу
- 1966:
Чарлтон
- 1967:
Альберт
- 1968:
Бест
- 1969:
Рівера
- 1970:
Мюллер
- 1971:
Кройф
- 1972:
Бекенбауер
- 1973:
Кройф (2)
- 1974:
Кройф (3)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0b/Bal%C3%B3n_de_oro.png/120px-Bal%C3%B3n_de_oro.png)
(1995—2006)
|