Lotus 16 |
Серія | Формула-1/2 |
Інженер (и) | Колін Чапмен |
Конструктор | Lotus Cars |
Попередня | Lotus 12 |
Наступна | Lotus 18 |
Технічні характеристики |
Шасі | Сталевий каркас |
Підвіска (передня) | Подвійний поперечний важіль із зовнішнім койловером |
Підвіска (задня) | Стійка Чапмена з інтегрованою пружиною/демпфером. |
Ширина колії | 1 195 мм |
Колісна база | 2 235 мм |
Двигун | Coventry Climax FPF Ф-2: 1 475 см3 Ф-1: 1 964 см3, 2 207 см3, 2 467 см3 Редукторний DOHC, рядний-4. Атмосферний, встановлений попереду. |
Трансмісія | Lotus (Ansdale-Mundy), 5 передач, секвентальна механічна коробка передач з ZF диференціалом |
Вага | 490 кг |
Шини | Dunlop |
Історія виступів |
Команда | Team Lotus |
Пілоти | Грем Гілл
Іннес Айрленд |
Дебют | Гран-прі Франції 1958 |
Гонки | Перемоги | Подіуми | Поули | Найшв. | 17 | 0 | 0 | 0 | 0 | |
Кубок конструкторів | 0 |
Чемпіон світу | 0 |
Lotus 16 був другим одномісним гоночним автомобілем, розробленим Коліном Чапменом, і був побудований його компанією Lotus Cars для гоночної команди Team Lotus. Lotus 16 був сконструйований для змагань як у Формулі-1, так і у Формулі-2, і став першим автомобілем Lotus, сконструйованим для змагань у Формулі-1. Його дизайн передав багато технологічних особливостей першого одномісного боліда Lotus, Lotus 12, а також втілив ідеї, над якими Чапмен працював під час роботи над гоночними болідами Vanwall. Дійсно, візуальна схожість між дизайном Vanwall і Lotus 16 була такою, що тодішня преса про автомобільний спорт часто називала Lotus «міні Vanwall».[1] Незважаючи на те, що Lotus 16 набрав лише п’ять очок в Кубку конструкторів у Формулі-1 за три сезони, протягом яких він використовувався, його чиста швидкість вказала напрямок розвитку для його більш успішних наступників, Lotus 18 і 21
Результати виступів в Формулі-1
Легенда до таблиці
Приклад | Опис |
1 | Переможець |
2 | Друге місце |
3 | Третє місце |
5 | Фінішував у очковій зоні |
12 | Фінішував поза очковою зоною |
НКЛ | Фінішував, але не класифікований |
Схід | Не фінішував і не класифікований |
НКВ | Не кваліфікований |
НПКВ | Не передкваліфікований |
ДСК | Дискваліфікований |
ТТР | Брав участь тільки в тренуваннях |
тест | Тестер по п'ятницях (з 2003 року) |
НС | Брав участь у Гран-прі як бойовий пілот, але не стартував у гонці |
Т | Травмований чи хворий |
Викл | Виключений із протоколу |
Від | Відмова від участі |
НТР | Не брав участі в тренуваннях |
НПР | Не прибув на Гран-прі |
С | Гонка скасована |
| Не брав участі |
Жирний шрифт | Поул-позиція |
Курсив | Швидке коло |
Рік | Учасник | Двигун | Шини | Пілот | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | Очки | Місце |
1958 | Team Lotus | Coventry Climax FPF 2.2 L L4 | D | | АРГ | МОН | НІД | 500 | БЕЛ | ФРА | ВЕЛ | НІМ | ПОР | ІТА | МАР | 3 | 61 |
Грем Гілл | | | | | | Схід | Схід | | Схід | 6 | 16 |
Алан Стейсі | | | | | | | Схід | | | | |
Кліфф Еллісон | | | | | | | | 10 | | | |
Coventry Climax FPF 1.5 L L4 | Грем Гілл | | | | | | | | Схід | | | |
1959 | Team Lotus | Coventry Climax FPF 2.5 L L4 | D | | МОН | 500 | НІД | ФРА | ВЕЛ | НІМ | ПОР | ІТА | США | | | 5 | 4 |
Грем Гілл | Схід | | 7 | Схід | 9 | Схід | Схід | Схід | | | |
Піт Лавлі | НКВ | | | | | | | | | | |
Іннес Айрленд | | | 4 | Схід | | Схід | Схід | Схід | 5 | | |
Алан Стейсі | | | | | 8 | | | | Схід | | |
John Fisher | Coventry Climax FPF 1.5 L L4 | D | Брюс Гелфорд | Схід | | | | | | | | | | |
Dorchester Service Station | Coventry Climax FPF 1.5 L L4 | D | Девід Пайпер | | | | | Схід | | | | | | |
1960 | Team Lotus | Coventry Climax FPF 2.5 L L4 | D | | АРГ | МОН | 500 | НІД | БЕЛ | ФРА | ВЕЛ | ПОР | ІТА | США | | 34 | 22 |
Алан Стейсі | Схід | | | | | | | | | | |
Альберто Ларрета | 9 | | | | | | | | | | |
Robert Bodle Ltd. | Coventry Climax FPF 2.5 L L4 | D | Девід Пайпер | | | | | | Схід | 12 | | | | |
- Виноски
1 Три очки здобуто з Lotus 12.
2 Тридцять чотири очки здобуто з Lotus 18.
Примітки
- ↑ 1958 Lotus 16 Chassis 363 The “Mini Vanwall”. SIMON DRABBLE (амер.). Процитовано 7 квітня 2023.
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Lotus 16