Wittichenita
![]() | |
---|---|
![]() Cristall de wittichenita de la mina Cattlegrid, Stuart Shelf area, Austràlia Meridional, Austràlia | |
Fórmula química | Cu₃BiS₃ |
Epònim | Wittichen ![]() |
Localitat tipus | Wittichen, Schenkenzell, Selva Negra, Baden-Württemberg, Alemanya |
Classificació | |
Categoria | sulfurs > sulfobismutits |
Nickel-Strunz 10a ed. | 2.GA.20 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 2.GA.20 ![]() |
Nickel-Strunz 8a ed. | II/D.02 ![]() |
Dana | 3.4.8.1 |
Heys | 5.1.9 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | ortoròmbic |
Grup espacial | grup espacial 19 ![]() |
Color | gris plom, bronze, blanc-estany, gris-acer, groc |
Exfoliació | no observada |
Fractura | concoidal, desigual |
Duresa | 2 a 3 |
Lluïssor | metàl·lica |
Color de la ratlla | negra |
Densitat | 6,3 a 6,7 g/cm³ (mesurada); 6,23 g/cm³ (calculada) |
Impureses comunes | Ag |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral heretat (G) ![]() |
Any d'aprovació | 1853 |
Símbol | Wtc ![]() |
Referències | [1] |
La wittichenita és un mineral de la classe dels sulfurs. Va ser descoberta l'any 1853 a Wittichen, a l'estat de Baden-Württemberg (Alemanya), sent nomenada així per aquesta localitat.
Característiques
És un sulfur anhidre de coure i bismut. A més dels elements de la seva fórmula, Cu₃BiS₃, pot portar com a impuresa petites quantitats de plata. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 2 i 3. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic, sent l'anàleg amb bismut de l'skinnerita, que cristal·litza de manera pseudo-ortoròmbica.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la wittichenita pertany a «02.GA: nesosulfarsenats, nesosulfantimonats i nesosulfbismutits sense S addicional» juntament amb els següents minerals: proustita, pirargirita, pirostilpnita, xantoconita, samsonita, skinnerita, lapieita, mückeita, malyshevita, lisiguangita, aktashita, gruzdevita, nowackiita, laffittita, routhierita, stalderita, erniggliita, bournonita, seligmannita i součekita.
Formació i jaciments
Apareix en filons d'alteració hidrotermal juntament amb altres minerals del bismut. També pot formar-se en jaciments de sulfurs de coure-ferro, així com amb minerals secundaris d'urani i selenurs de coure, plom i bismut. Sol trobar-se associada a altres minerals com: bornita, calcosina, calcopirita, djurleita, digenita, tennantita, pirita, stromeyerita, bismut natiu, emplectita, rammelsbergita, calcita, aragonita, fluorita o barita.
A Catalunya s'ha descrit només a la mina Eureka (Castell-estaó, Pallars Jussà).[2]
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)