Eirik Kristoffersen
Eirik Kristoffersen | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 3. apr. 1969[1]![]() Bjerkvik[2] | ||
Beskjeftigelse | Arméoffiser ![]() | ||
Embete |
| ||
Utdannet ved | Befalsskolen for ingeniørvåpenet (1988–1989)[1] Krigsskolen (1992–1995)[1] Marine Corps University (2008–2009)[1] US Army War College (2014–2015)[1] | ||
Søsken | Frode Arnfinn Kristoffersen[3] | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Utmerkelser | 14 oppføringer Krigskorset med sverd (2008)[4] Forsvarsmedaljen NATO-medaljen for ISAF Forsvarets medalje for feltsport Forsvarets medalje for skyting KNBLO-medaljen FN-medaljen Hærens vernedyktighetsmedalje med tre stjerner Forsvarets operasjonsmedalje for Afghanistan Hjemmeværnets fortjensttegn Hemvärnets kungliga förtjänstmedalj Navy Presidential Unit Citation Forsvarets hederskors[5] Ehrenzeichen der Bundeswehr | ||
Troskap | Norge | ||
Våpenart | Hæren | ||
Militær grad | Generalmajor (2017 – august 2020),[6] brigader (2015 – 2016),[6] general (17. august 2020) | ||
Enhet | |||
Deltok i | Operasjon Enduring Freedom, Operasjon Anaconda | ||
IMDb | IMDb | ||
Eirik Kristoffersen på Commons |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/69/ColKristoffersenWarCross2011.jpg/250px-ColKristoffersenWarCross2011.jpg)
Eirik Johan Kristoffersen (født 1969) er en norsk general som 17. august 2020 tiltrådte som Norges forsvarssjef.
Kristoffersen er den første forsvarssjefen med tidligere kamperfaring siden andre verdenskrig.[7] For sin innsats i Afghanistan har han blitt dekorert med Krigskorset med sverd, den høyest rangerte militære utmerkelsen i Norge.
Karriere
Kristoffersen startet i 1988 sin karriere i Forsvaret ved Ingeniørvåpenets befalsskole.[8] Etter utdannelsen tjenestegjorde han ved Ingeniørbataljonen i Brigade Nord, og hadde siden flere stillinger i Fjernoppklaringseskadronen. I 1999 tok han over som eskadronsjef for avdelingen.[8]
I 2000 begynte han i Forsvarets spesialkommando/Hærens jegerkommando (FSK/HJK). Kristoffersen har tjenestegjort i Afghanistan i flere perioder, første gang i 2002 i Operasjon Anaconda. I 2003 og 2005 var han eskadronsjef, og i 2008 og 2009 tjenestegjorde han som operasjonsoffiser.[9]
Kristoffersen var først nestkommanderende (2008–2010) og deretter sjef (2010–2014) for FSK/HJK. Da han i 2014 ble nestkommanderende i Forsvarets spesialstyrker, ble han etterfulgt av sin bror Frode Arnfinn Kristoffersen i sjef FSK/HJK-jobben.[10] I 2014 fikk han Forsvarets likestillingspris for arbeidet med å rekruttere kvinner til Forsvarets spesialkommando.
I november 2017 overtok han jobben som sjef Heimevernet,[11] og i august 2019 ble han utnevnt til sjef Hæren.[12]
Kristoffersen ble i statsråd 12. mai 2020 forfremmet fra generalmajor til general, og samtidig utnevnt til forsvarssjef.[13] Han etterfulgte Haakon Bruun-Hanssen 17. august 2020.[13][14]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2c/FSJ_Tora_Bora.jpg/250px-FSJ_Tora_Bora.jpg)
Utmerkelser
Ordener, dekorasjoner og medaljer
Kristoffersen er en av de høyest dekorerte soldatene i aktiv tjeneste i Norge.[15]
Han er tildelt følgende dekorasjoner:[16][17]
- Krigskorset med sverd – overrekkelsen fant sted under en seremoni på Akershus festning 8. mai 2011.[18] Under samme seremoni ble den samme medaljen også tildelt Trond André Bolle (post mortem) og Jørg Lian.
- Forsvarets hederskors[19]
- Heimevernets fortjenstmedalje
- Forsvarsmedaljen med laurbærgren
- Forsvarsmedaljen med to stjerner
- Forsvarets innsatsmedalje med rosett, konvertert fra Forsvarets medalje for internasjonale operasjoner med laurbærgren i gull
- Forsvarets medalje for internasjonale operasjoner med stjerne
- Forsvarets operasjonsmedalje for Afghanistan med romertall Ⅴ
- Hærens vernedyktighetsmedalje med tre stjerner
- UNIFIL-medaljen
- NATO-medaljen for ISAF med 2-tall
- Det frivillige Skyttervesens hederstegn[20]
- Brigadeveteranforbundets hederstegn[21]
- Hjemmeværnets fortjensttegn[22]
- Hemvärnets kungliga förtjänstmedalj i gull[8]
- Det tyske Forbundsforvarets æreskors i gull[23]
- Latviske spesialstyrkers æresmedalje, tredje grad[8][24]
- Nord-Makedonske hærens merke for partnerskap, koordinering og samarbeid i gull[25][26]
- Forsvarets medalje for skyting med tre stjerner
- Forsvarets medalje for feltsport med laurbærgren
- KNBLO-medaljen
- Navy Presidential Unit Citation[8]
Andre utmerkelser
- 2014: Forsvarets likestillingspris
- 2015: Order of Saint Maurice – Peregrinus;[8][27] denne ordenen tildeles av National Infantry Association og Chief of Infantry i USA[28]
- 2019: U.S. Army War College International Fellows Hall of Fame[29]
Bibliografi
- Kristoffersen, Eirik; Stensønes, Malin (2020). Jegerånden. Gyldendal. s. 271. ISBN 9788205519749.
Referanser
- ^ a b c d e «CV Eirik Kristoffersen, sjef Heimevernet», besøkt 16. oktober 2019[Hentet fra Wikidata]
- ^ NRK, Aleksander Losnegård, «Generalmajor Eirik Kristoffersen (51) blir ny forsvarssjef», utgitt 12. mai 2020, besøkt 12. mai 2020[Hentet fra Wikidata]
- ^ Aftenposten, «Spesialkommandoen blir i familien - bokstavelig talt», utgitt 27. mai 2014, besøkt 21. mai 2020[Hentet fra Wikidata]
- ^ «CV Eirik Kristoffersen, sjef Heimevernet», besøkt 3. desember 2021[Hentet fra Wikidata]
- ^ Forsvarets forum, Louise Thommessen, Andrea Rognstrand, «Kristoffersen fikk Forsvarets hederskors», utgitt 25. juni 2020, besøkt 25. juni 2020[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b «CV Eirik Kristoffersen, sjef Heimevernet» (PDF). Besøkt 16. oktober 2019.
- ^ Nina Berglund (20. mai 2020). «New chief’s been in battles before». www.newsinenglish.no. Nina's News from Norway. Besøkt 21. desember 2020.
- ^ a b c d e f «CV Eirik Kristoffersen» (PDF). Forsvaret. 12. mai 2020. Besøkt 18. mars 2023.
- ^ Tom Bakkeli (7. mai 2011). «Les de norske spesialsoldatenes egne historier». www.vg.no. Besøkt 21. desember 2020. «De har jaktet på Osama bin Laden og hans menn i fjellene og nedkjempet terror mot Kabul. Søndag blir oberst Eirik Kristoffersen (42) og kaptein Jørg Lian (42) hedret med landets høyeste utmerkelse.»
- ^ «Spesialstyrke-sjef får krigskorset», VG-nett, 8. april 2011.
- ^ «I dag får Heimevernet ny sjef» (engelsk). aldrimer.no. 30. november 2017. Besøkt 22. september 2019.
- ^ Stein Cato Nybakken (4. september 2019). «629 dager i Heimevernet». Forsvaret. Besøkt 21. desember 2020. «Eirik Kristoffersen sier han vil savne engasjementet og dugnadsånden han har møtt i Heimevernet, men først og fremst vil han savne menneskene når han overtar som sjef i Hæren.»
- ^ a b Losnegård, Aleksander (12. mai 2020). «Generalmajor Eirik Kristoffersen (50) blir ny forsvarssjef». NRK. Besøkt 12. mai 2020.
- ^ Norge har fått ny forsvarssjef - regjeringen.no 17. august 2020]
- ^ «Eirik Kristoffersen blir ny forsvarssjef». www.vg.no. Besøkt 12. mai 2020.
- ^ «Nå får de ny sjef». Forsvaret. 23. mai 2014. Arkivert fra originalen 24. mai 2014. Besøkt 23. mai 2014.
- ^ Andersen, Øystein (29. august 2011). «-Skulle likt å dele ut Krigskorset selv». dagbladet.no (norsk). Besøkt 11. mai 2024.
- ^ «Spesialstyrkeoperatører får Krigskorset med sverd». www.vg.no. VG. 8. april 2011. Besøkt 8. februar 2021. «Nyutnevnt sjef for Forsvarets Spesialkommando/Hærens Jegerkommando, oberst Eirik Johan Kristoffersen (42) og kaptein Jørg Lian (42) er av Kongen i statsråd nå i formiddag tildelt Krigskorset med sverd for eksepsjonelt heltemodig og tapper innsats i kamp mot opprørere i Afghanistan.»
- ^ «Kristoffersen fikk Forsvarets hederskors». forsvaretsforum.no (norsk). 25. juni 2020. Besøkt 25. juni 2020.
- ^ «Hæren på Facebook». 20. september 2019. Besøkt 29. september 2019.
- ^ «Kristoffersens egen Facebook-profil». 27. juni 2020. Besøkt 4. juli 2020.
- ^ «Chefen for Hjemmeværnet gav anerkendelse til norsk chef». www.hjv.dk. Hjemmeværnskommandoen. 8. august 2019. Besøkt 29. september 2019.
- ^ Gro Anita Furrevik (15. mars 2022). «Eirik Kristoffersen ble hedret med tysk militær utmerkelse». forsvaretsforum.no (norsk). Forsvarets forum. Besøkt 16. mars 2022. «Han har fått Forbundsforvarets ærestegn for forbilledlig pliktoppfyllelse og innsats utenom det vanlige.»
- ^ «Pie formas tērpa nēsājamie Latvijas Republikas aizsardzības ministra, Nacionālo bruņoto spēku komandiera, regulāro spēku vienību un Zemessardzes komandieru APBALVOJUMI» (PDF). Nacionālie bruņotie spēki. 17. juli 2012. Besøkt 10. februar 2021. «NBS Specialo uzdevumu vienības komandiera apbalvojums goda zīmes "Par nopelniem", 3. pakāpe»
- ^ «Kristoffersens jobbprofil på Facebook». 11. mai 2024. Besøkt 11. mai 2024.
- ^ «СЛУЖБЕН ВЕСНИК на Република Северна Македонија / SLUŽBEN VESNIK na Republika Severna Makedonija» (PDF) (makedonsk). Republic of North Macedonia | Ministry of Defence. 22. januar 2020. Besøkt 11. mai 2024. «Изглед на значка на Армијата за партнерство, координауија и соработка / Izgled na značka na Armijata za partnerstvo, koordinauija i sorabotka»
- ^ «Award Recipient Search». National Infantry Association. Besøkt 22. mai 2024. NB! Oppført som Erik Kristoffersen
- ^ «Order of St. Maurice». National Infantry Association. Besøkt 22. mai 2024. «The Order of Saint Maurice and the Shield of Sparta are awarded by the National Infantry Association and the Chief of Infantry. This is to recognize the significant contributions made by Infantrymen, Infantry supporters, and spouses.»
- ^ «U.S. Army War College Facebook-side». Besøkt 22. april 2022. «The Army War College honored a distinguished member of the Class of 2015 today with an induction into the International Fellows Hall of Fame. Maj. Gen. Eirik Kristoffersen, Chief of the Norwegian Army. He becomes the 69th International Fellow to receive the honor.»
Eksterne lenker
- CV Eirik Kristoffersen
- «En lagspiller får Norges høyeste utmerkelse», Intervju med NRK Nordland
- v
- d
- r
- Otto Ruge (1940)
- Wilhelm von Tangen Hansteen (1942–1944)
- kronprins Olav (1944–1945)
- Otto Ruge (1945)
- Elias Corneliussen (1946)
- Halvor Hansson (1946)
- Ole Berg1 (1946–1955)
- Finn Lambrechts1 (1955–1956)
- Bjarne Øen1 (1957–1963)
- Folke Hauger Johannessen (1964–1972)
- Herman Fredrik Zeiner-Gundersen (1972–1977)
- Sverre B. Hamre (1977–1982)
- Sven Aage Hauge (1982–1984)
- Fredrik Bull-Hansen (1984–1986)
- Vigleik Eide (1987–1989)
- Torolf Rein (1989–1994)
- Arne Solli (1994–1999)
- Sigurd Frisvold (1999–2005)
- Sverre Diesen (2005–2009)
- Harald Sunde (2009–2013)
- Haakon Bruun-Hanssen (2013–2020)
- Eirik Kristoffersen (2020–)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/59/Flag_of_the_Norwegian_Chief_of_Defence.svg/50px-Flag_of_the_Norwegian_Chief_of_Defence.svg.png)