Haakon Bruun-Hanssen
Haakon Bruun-Hanssen | |||
---|---|---|---|
Bruun-Hansen som viseadmiral i 2013 | |||
Født | 8. juli 1960[1]![]() Bergen | ||
Beskjeftigelse | Marineoffiser ![]() | ||
Embete |
| ||
Utdannet ved | Sjøkrigsskolen (1983–1986)[1] Befalsskolen for Sjøforsvaret (1980–1981) | ||
Søsken | Roald Bruun-Hanssen | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Utmerkelser | 14 oppføringer Kommandør av Legion of Merit[1] Forsvarets hederskors[1] Forsvarsmedaljen med laurbærgren[1] Kong Harald Vs jubileumsmedalje 1991–2016 Forsvarsmedaljen med én stjerne[1] Sjøforsvarets vernedyktighetsmedalje[1] Kommandør av Æreslegionen Storoffiser av Republikken Italias fortjenstorden[1] Det frivillige Skyttervesens hederstegn[1] Stort fortjenstkors med stjerne av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden[2] Kommandør med stjerne av St. Olavs Orden (2020)[3] Politimedaljen med laurbærgren Heimevernets fortjenstmedalje Kommandør av Oranje-Nassau-ordenen (2020)[4] | ||
Troskap | Norge | ||
Våpenart | Sjøforsvaret[5] | ||
Militær grad | Admiral (2013 – ingen),[6][7] kontreadmiral (2008 – 2011), Flaggkommandør (2006 – 2008), Kommandør (2003 – 2006), kommandørkaptein (2001 – 2003), orlogskaptein (1998 – 2001), kapteinløytnant (1995 – 1998), løytnant (1986 – 1995), fenrik (1981 – 1986) | ||
Haakon Bruun-Hanssen på Commons |
Haakon Stephen Bruun-Hanssen (født 1960) er en tidligere norsk offiser (admiral) som fra 19. november 2013 til 17. august 2020 var Norges forsvarssjef.
Karriere
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b8/US_Navy_100816-N-8273J-095_Chief_of_Naval_Operations_%28CNO%29_Adm._Gary_Roughead_stands_with_Chief_of_the_Royal_Norwegian_Navy_Rear_Adm._Haakon_Bruun-Hanssen_and_other_senior_leadership_aboard_HNoMS_Otto_Sverdrup_%28F_312%29.jpg/250px-thumbnail.jpg)
Bruun-Hanssen startet sin militære karriere i 1980 med befalskurs på KNM «Harald Haarfagre», og i 1981 ble han utskrevet som fenrik etter å ha fullført Befalsskolen for Sjøforsvaret. Han studerte ved Sjøkrigsskolen i Laksevåg fra 1983. Fra 1987 til 1995 tjenestegjorde han i Undervannsbåtvåpenet. Han var fra 1991 skipssjef på henholdsvis undervannsbåtene KNM «Kobben» i Kobben-klassen og KNM «Utstein» i Ula-klassen. Han har gjennomført Sjøforsvarets stabsskole trinn 1, nederlandsk stabsskole trinn 2, og tatt totalforsvarskurset ved Forsvarets høyskole.
Haakon Bruun-Hanssen har vært stabsoffiser ved utdanningsavdelingen i Sjøforsvarsstaben, og arbeidet ved Strategisk plankontor samme sted. I årene 2003-06 var han sjef for Sjøoperasjonssenteret ved Forsvarets fellesoperative hovedkvarter på Jåtta i Stavanger.[8] Fra 2006 til 2008 tjenestegjorde Bruun-Hanssen som stabssjef i Sjøforsvarsstaben,[9] og deretter som generalinspektør for Sjøforsvaret.
I 2011 ble Haakon Bruun-Hanssen utnevnt til sjef for Forsvarets operative hovedkvarter i Bodø.[10][11]
21. juni 2013 ble han utnevnt til ny forsvarssjef. Han etterfulgte Harald Sunde høsten 2013, etter at Sunde gikk av som forsvarssjef noen måneder før hans åremålsperiode og pensjonsalder tilsa det.[12] Ved kunngjøringen av Bruun-Hanssens utnevnelse uttalte han at han vil videreføre fornyelsen av Forsvaret i samme retning som de siste ti årene.[13]
Bruun-Hanssen ble ved utnevnelsen den første forsvarssjef fra Sjøforsvaret siden 1994, da admiral Torolf Rein fratrådte stillingen som forsvarssjef etter fem år. I 2013 var det fem søkere til stillingen.[14]
Han og Torolf Rein er de eneste nålevende som innehar rang av firestjerners admiral utenom kong Harald V og kronprins Haakon, som begge innehar rangen. Kong Harald V innehar rangen i kraft av å være forsvarets øverstkommanderende. Kronprins Haakon innehar rangen i kraft av å være nærmeste arving til den norske tronen.
I 2014 satt Bruun-Hanssen i rådet "Board of Protectors" for Norsk Militær Tattoo[15].
Han er storebror til tidligere toppfotballsjef Roald Bruun-Hanssen.
Forfremmelser
- 1981: Fenrik
- 1986: Løytnant
- 1995: Kapteinløytnant
- 1998: Orlogskaptein
- 2001: Kommandørkaptein
- 2003: Kommandør
- 2006: Flaggkommandør
- 2008: Kontreadmiral
- 2011: Viseadmiral
- 2013: Admiral
Utmerkelser
Bruun-Hanssen ble i 2020 utnevnt til kommandør med stjerne av St. Olavs Orden for embetsfortjeneste.[16] Han er innehaver av Forsvarets hederskors[17], Forsvarsmedaljen med laurbærgren, Politimedaljen med laurbærgren[18], Heimevernets fortjenstmedalje[19], Forsvarsmedaljen med to stjerner[19] og Sjøforsvarets vernedyktighetsmedalje med tre stjerner.[20] I 2016 ble Bruun-Hanssen tildelt Kong Harald Vs jubileumsmedalje 1991–2016[21].
Bruun-Hanssen ble i 2009 utnevnt til storoffiser av Republikken Italias fortjenstorden.[22] I april 2011 ble Bruun-Hanssen tildelt den amerikanske dekorasjonen Legion of Merit og i 2016 utnevnt til kommandør av den franske Æreslegionen.[23] Han mottok i 2018 1. klasse med sverd av den latviske Viesturs orden[24] og andre gangs tildeling av Legion of Merit.[25] I juli 2020 ble han både tildelt Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden[26] og utnevnt til kommandør av Oranje-Nassau-ordenen.[27]
I 2011 ble Bruun-Hanssen tildelt Det frivillige Skyttervesens hederstegn[28] og i 2020 Norske Reserveoffiserers Forbunds hederstegn.[29]
På foto fra seremonien ved bytte av forsvarssjef 17. august 2020 hadde Bruun-Hanssen også to utmerkelser fra Litauen (2017) og Polen (2018).
Utmerkelser
|
Merknader
- ^ a b Bruun-Hanssen bar denne ved FSJ-seremoni 17. august 2020.
Referanser
- ^ a b c d e f g h i Forsvaret, «Cv Haakon Bruun-Hansen», besøkt 6. februar 2020[Hentet fra Wikidata]
- ^ Forsvarets forum, Øyvind Førland Olsen, «Forsvarssjefen fikk tysk fortjenesteorden», utgitt 3. juli 2020, besøkt 3. juli 2020[Hentet fra Wikidata]
- ^ Det norske kongehuset, «Utnevnelse til St. Olavs Orden», utgitt 27. juli 2020, besøkt 28. juli 2020[Hentet fra Wikidata]
- ^ zoek.officielebekendmakingen.nl[Hentet fra Wikidata]
- ^ «Cv Haakon Bruun-Hansen» (PDF). Forsvaret. Besøkt 6. februar 2020.
- ^ «Veiledning i skikk og bruk for Forsvaret» (PDF). s. 20. «Når en person har oppnådd en fast militær grad,beholder vedkommende denne for alltid»
- ^ «Offisielt frå statsrådet 21. juni 2013». regjeringen.no. 21. juni 2013. Besøkt 19. august 2020.
- ^ Ny Forsvarssjef Arkivert 24. juni 2013 hos Wayback Machine. - mil.no, 21. juni 2013.
- ^ CHENS: Chief of Naval Staff: Rear Admiral Haakon Bruun-Hanssen Arkivert 10. mai 2013 hos Wayback Machine.
- ^ Er han norges neste forsvarssjef? vg.no, 4. mars 2011, besøkt 6. mars 2011)
- ^ Ny sjef på hovedkvarteret Arkivert 5. oktober 2013 hos Wayback Machine., forsvaret.no,19. september 2013, besøkt 1. oktober 2013)
- ^ Haakon Stephen Bruun-Hanssen skal lede Forsvaret
- ^ Bruun-Hanssen ny forsvarssjef - NRK, 21. juni 2013.
- ^ Bruun-Hanssen ny forsvarssjef - NRK, 21. juni 2013.
- ^ Offisielt program for NMT 2014
- ^ «Utnevnelse til St. Olavs Orden». www.kongehuset.no (norsk). Besøkt 27. juli 2020.
- ^ «Siste dag på jobb for den nye forsvarssjefen», nrk.no, 11. september 2013.
- ^ «NH90: Dobbelt så dyr i drift», forsvaretsforum.no, 28. januar 2019.
- ^ a b «Intervju med forsvarssjefen» (bilde) Arkivert 21. mai 2022 hos Wayback Machine., nof.no, 24. april 2020.
- ^ Pressebilde[død lenke], forsvaret.no.
- ^ Tildeling av Kong Harald Vs jubileumsmedalje 1991–2016, Kongehuset
- ^ Dettaglio decorato Arkivert 20. desember 2013 hos Wayback Machine., Presidente della Repubblica.
- ^ Franske ambassade i Norges twitterprofil, 7. juni 2016.
- ^ «State award winners named». lsm.lv (engelsk). Public broadcasting of Latvia. Besøkt 28. januar 2019.
- ^ Readout of Chairman of the Joint Chiefs of Staff Gen. Dunford's Meeting with Norwegian Chief of Defense Adm. Haakon Bruun-Hanssen, Joint Chiefs of Staff
- ^ Forsvarssjefen fikk tysk fortjenstorden, Forsvarets forum
- ^ ',Nederlandse onderscheiding voor militaire baas Noorwegen, Ministerie van Defensie
- ^ Arne Marthinsen - Hedersdryss for skytterentusiaster Arkivert 8. september 2012 hos Wayback Machine., bodo.kommune.no, 2. august 2011, besøkt 25. oktober 2012.
- ^ Admiral Haakon Bruun-Hansen tildelt NROFs hederstegn, NROF
- v
- d
- r
- Otto Ruge (1940)
- Wilhelm von Tangen Hansteen (1942–1944)
- kronprins Olav (1944–1945)
- Otto Ruge (1945)
- Elias Corneliussen (1946)
- Halvor Hansson (1946)
- Ole Berg1 (1946–1955)
- Finn Lambrechts1 (1955–1956)
- Bjarne Øen1 (1957–1963)
- Folke Hauger Johannessen (1964–1972)
- Herman Fredrik Zeiner-Gundersen (1972–1977)
- Sverre B. Hamre (1977–1982)
- Sven Aage Hauge (1982–1984)
- Fredrik Bull-Hansen (1984–1986)
- Vigleik Eide (1987–1989)
- Torolf Rein (1989–1994)
- Arne Solli (1994–1999)
- Sigurd Frisvold (1999–2005)
- Sverre Diesen (2005–2009)
- Harald Sunde (2009–2013)
- Haakon Bruun-Hanssen (2013–2020)
- Eirik Kristoffersen (2020–)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/59/Flag_of_the_Norwegian_Chief_of_Defence.svg/50px-Flag_of_the_Norwegian_Chief_of_Defence.svg.png)