Sverre Hamre
Sverre Hamre | |||
---|---|---|---|
Født | 19. okt. 1918![]() Bergen | ||
Død | 15. mai 1990![]() | ||
Beskjeftigelse | Offiser ![]() | ||
Embete |
| ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Utmerkelser | Finlands løves orden Deltagermedaljen St. Olavsmedaljen med ekegren Deltagermedaljen | ||
Våpenart | Hæren | ||
Militær grad | General | ||
Deltok i | Operasjon Overlord, felttoget i Norge i 1940 |
Sverre Ludvig Borgund Hamre (født 19. oktober 1918 i Bergen, død 15. mai 1990) var en norsk general i Hæren og forsvarssjef.
Før verdenskrigen
Hamre gikk ut av gymnaset i 1938. Året etter tok han 4. divisjons befalsskole.[1]
Han tjenestegjorde deretter i Infanteriregiment nr. 9 og ble ved utbruddet av verdenskrigen satt inn i nøytralitetsvakt.[2]
Andre verdenskrig
Hamre deltok i kampene mot invasjonsstyrkene etter Tysklands angrep på Norge i april 1940.[2] Etter Norges kapitulasjon forlot han Norge ombord på MK «Sjølyst» 30. oktober 1941 og ankom Lerwick 1. november.[3] I Storbritannia gikk han inn i de norske styrkene. Han ble fenrik i 1941 og løytnant i 1942. I 1943 tok Hamre Krigsskolen i London.[1]
Under landgangen i Normandie tjenestegjorde Hamre i en britisk avdeling.[2] Han kjempet siden i frigjøringen av Frankrike og deretter av Belgia, Nederland og til sist Tyskland. Da freden kom var Hamre nestkommanderende ved den norske befalsskolen i Mälsåker i Sverige.[2]
Etter andre verdenskrig
Etter krigen fortsatte Hamre sin tjeneste i Forsvaret. I 1947, samme år som han ble kaptein, avla han eksamen ved den svenske Krigshögskolan i Stockholm.[1] Han avanserte til major i 1953, oberstløytnant i 1955, oberst i 1965 og ble utnevnt til generalmajor i 1972.[1]
Hamre spilte en viktig rolle for oppbyggingen av det norske forsvaret, særlig i tjenesten som sjef for Hærens Forsyningsstab og i materiellavdelingen i Forsvarsdepartementet.[2] I åtte år var han øverstkommanderende i Nord-Norge. Hamre var forsvarssjef fra 1977 til 1982.[2]
Utmerkelser
Hamre ble utnevnt til kommandør med stjerne av St. Olavs Orden og ble tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren, Forsvarsmedaljen med laurbærgren, Deltagermedaljen med rosett og Haakon VIIs 70-årsmedalje.[2] Han mottok de britiske utmerkelsene Military Cross, 1939-1945 Star og France and Germany Star, og var kommandør av USAs Legion of Merit. Han mottok storkors av Finlands løves orden og ble utnevnt til kommandør av den svenske Sverdordenen.[2]
Referanser
- v
- d
- r
- Otto Ruge (1940)
- Wilhelm von Tangen Hansteen (1942–1944)
- kronprins Olav (1944–1945)
- Otto Ruge (1945)
- Elias Corneliussen (1946)
- Halvor Hansson (1946)
- Ole Berg1 (1946–1955)
- Finn Lambrechts1 (1955–1956)
- Bjarne Øen1 (1957–1963)
- Folke Hauger Johannessen (1964–1972)
- Herman Fredrik Zeiner-Gundersen (1972–1977)
- Sverre B. Hamre (1977–1982)
- Sven Aage Hauge (1982–1984)
- Fredrik Bull-Hansen (1984–1986)
- Vigleik Eide (1987–1989)
- Torolf Rein (1989–1994)
- Arne Solli (1994–1999)
- Sigurd Frisvold (1999–2005)
- Sverre Diesen (2005–2009)
- Harald Sunde (2009–2013)
- Haakon Bruun-Hanssen (2013–2020)
- Eirik Kristoffersen (2020–)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/59/Flag_of_the_Norwegian_Chief_of_Defence.svg/50px-Flag_of_the_Norwegian_Chief_of_Defence.svg.png)
Portal: Andre verdenskrig